Справа № 221/5571/17
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Метьолкіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 з 2011 року здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1, яке видано Пенсійним фондом України на його ім'я 28.02.2011 року. До вересня 2014 року позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району м.Донецька, а після початку антитерористичної операції на вказаній території, виплати пенсії припинились. У вересні 2016 року, позивач виїхав з міста Донецька та оселився у м.Волноваха Донецької області, де був взятий на облік до УПФУ м.Волноваха як внутрішньо переміщена особа та отримав відповідну довідку № від 18.07.2016 р. Вирішивши оселитись на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, позивач подав заяву до УСЗН м.Волновахи про зняття його з обліку як тимчасово переміщену особу та подав відповідну заяву до пенсійного фонду Волноваського району про поновлення виплати пенсії йому за новим місцем проживання на загальних підставах. За усними поясненнями працівників УПФУ йому стало відомо, ща на його звернення було направлено листа зі змісту якого становило, що для продовження виплати пенсії йому необхідно обов'язково подати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Цю відмову він вважає незаконною та необґрунтованою, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Представник відповідача у справі ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не проінформував, але були подані заперечення на позов ОСОБА_1, посилаючись на вимоги Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, вважають, що для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно надати довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а тому в задоволенні позову просило відмовити.

Суд, детально дослідивши письмові докази по справі, надані особами, які беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, проаналізувавши всі докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення нарахування і виплати пенсії та зобовязання поновити виплату пенсії підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 2011 року здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1, яке видано Пенсійним фондом України на його ім'я 28.02.2011 року. До вересня 2014 року позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району м.Донецька, а після початку антитерористичної операції на вказаній території, виплати пенсії припинились. У вересні 2016 року, позивач виїхав з міста Донецька та оселився у м.Волноваха Донецької області, де був взятий на облік до УПФУ м.Волноваха як внутрішньо переміщена особа та отримав відповідну довідку № від 18.07.2016 р. Вирішивши оселитись на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, позивач подав заяву до УСЗН м.Волновахи про зняття його з обліку як тимчасово переміщену особу та подав відповідну заяву до пенсійного фонду Волноваського району про поновлення виплати пенсії йому за новим місцем проживання на загальних підставах. За усними поясненнями працівників УПФУ йому стало відомо, ща на його звернення було направлено листа зі змісту якого становило, що для продовження виплати пенсії йому необхідно обов'язково подати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З відомостей, що містяться у паспорті громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що місце його проживання на даний час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтями 44, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Позивач є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набув право на отримання пенсії за віком, яка була йому призначена у вересні 2006 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини другої статті 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. Відповідно до п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

З матеріалів справи вбачається, що позивач після реєстрації місця проживання у м.Волноваха та відмови від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, особисто звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії на загальних підставах, при цьому ним було пред'явлено свій паспорт, що не заперечив відповідач.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачений обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Посилання відповідача у запереченнях на ненадання позивачем довідки про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи - безпідставне, оскільки жодною нормою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не передбачено, що для виплати пенсії на загальних підставах необхідно надати вище згадану довідку. Крім того, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, на що посилався відповідач у своїх запереченнях та при прийнятті рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Відповідно до ч.3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

З огляду на вище викладене, постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, є підзаконним нормативно-правовим актом, який не може змінювати, в бік звуження, права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Таким чином, судом встановлено, що припинення виплати пенсії було пов'язане саме з перевіркою інформації щодо реєстрації позивача в Єдиній базі даних переміщених осіб, обґрунтоване не наданням останнім довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, чим відповідачем проігнороване право позивача на отримання пенсії на загальних підставах.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати дії Волноваського районного Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії починаючи з 01.09.2014 року, тобто з часу припинення виплати, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, ст. ст.46, 47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1, починаючи з вересня 2014 року - протиправною.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області поновити, починаючи з вересня 2014 року виплату пенсії ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного Адміністративного суд Донецької області, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя: Н.В.Писанець