Справа № 802/1339/17-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1339/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

11 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року (повний текст якої складено в м. Вінниці 28 вересня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби (Київська митниця ДФС) в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Київської митниці ДФС щодо неповернення позивачу за його заявою від 19 червня 2017 року вилученої згідно протоколу про порушення митних правил №0052/125120103/17 від 29 січня 2017 року валюти в розмірі 2030 євро та 3500 грн.;

- зобов'язати Київську митницю ДФС повернути із каси (спеціально обладнаного приміщення) позивачу вилучену за протоколом про порушення митних правил №0052/125120103/17 від 29 січня 2017 року валюту в розмірі 2030 євро та 3500 грн., щодо якої винесено постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/1716/17 від 05 травня 2017 року про повернення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що відповідно до норм Митного кодексу України та Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №627, якими визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особами, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Таким чином, видача з каси митниці вилучених готівкових коштів їх власнику для вільного обігу на митній території України може бути здійснена після подання документів, визначених Національним банком України, однак в даному випадку такі документи виписані на ім'я ОСОБА_3, а не на ОСОБА_2, що унеможливлює повернення готівкових коштів позивачу.

02 січня 2018 року ОСОБА_2 до Вінницького апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив про те, що ні Митний кодекс України, ні Кодекс України про адміністративні правопорушення, ні Порядок роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №627, на які посилається відповідач, не містять норм щодо провадження по виконанню постанов суду про повернення вилучених предметів чи товарів.

Крім того, ОСОБА_3 11 вересня 2017 року було подано письмову заяву Київській митниці ДФС про видачу їй валюти, однак жодного реагування на вказану заяву відповідачем не було.

Таким чином, відповідач ставить під сумнів постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/1716/17 від 05 травня 2017 року, яка набрала законної сили та безпідставно не виконує її у порядку та спосіб визначений судом.

У судовому засіданні позивач про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Проте, 10 січня 2018 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду представник відповідача подав клопотання в якому просив перенести розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю підготування та підписання відповідних документів для забезпечення представництва в суді через обмаль часу.

Колегія суддів вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки явка сторін не визнавалась обов'язковою.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року у справі №359/1716/17 про порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України, залишеної без змін апеляційним судом Київської області, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. з поверненням ОСОБА_2 вилученої згідно протоколу про порушення митних правил №0052/125120103/17 від 29 січня 2017 року валюти в розмірі 2030 євро та 3500 грн.

Внаслідок чого, 19 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Київської митниці ДФС з письмовою заявою про повернення вказаної валюти.

Проте, листом №5255/1/10-70-05-47 від 30 червня 2017 року Київська митниця ДВС повідомила позивачу про те, що готівку в розмірі 2030 євро та 3500 грн., вилучену згідно протоколу про порушення митних правил № 0052/125120103/17 від 29 січня 2017 року та щодо якої прийнято судове рішення, він може отримати для вільного використання на території України за умови надання документів, що підтверджують зняття цієї валюти за межами митної території України з його банківського рахунку.

Так, 22 червня 2017 року позивач повторно звернувся до Київської митниці ДФС із заявою про виконання судового рішення щодо повернення валюти, вилученої згідно протоколу про порушення митних правил №0052/125120103/17 від 29 січня 2017 року.

Листом №5616/1/10-70-61-В-113 від 12 липня 2017 року Київська митниця ДФС відмовила позивачу у поверненні вилучених коштів, мотивуючи тим, що виконання судового рішення здійснюється у встановленому законодавством порядку, визначеному Національним банком України та відповідно до Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №627 від 30 травня 2012 року.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та митним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 8.7 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 627 (Порядку) товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені в підпункті 4.2.7 пункту 4.2 розділу IV цього Порядку, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів з моменту набрання законної сили відповідним рішенням, а ті, що конфісковані за рішенням суду, - протягом строків, установлених законодавством для виконання судових рішень. Копія рішення суду у справі про порушення митних правил, яке надійшло до митниці, набрало законної сили і підлягає виконанню, невідкладно надається завідуючому.

Пунктом 8.8 Порядку визначено, що товари, зазначені в підпункті 4.2.9 пункту 4.2 розділу IV цього Порядку, можуть зберігатися на складі митного органу протягом, зокрема 90 днів - якщо до митного органу не буде подано ухвали суду чи рішення іншого уповноваженого державного органу про заборону вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або з моменту набрання законної сили рішенням суду про повернення цих товарів власнику.

Таким чином, із аналізу викладеного вище спростовуються доводи апелянта про те, що видача з каси митниці вилучених готівкових коштів позивачу для вільного обігу на митній території України може бути здійснена після подання ним документів, визначених Національним банком України, а саме з дотримання Порядку №627, оскільки сам Порядок №627 визначає повернення готівкових коштів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Крім того, відповідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

За змістом п.68 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не забезпечено виконання рішення суду, яке згідно з нормами статті 124 Конституції України обов'язкове для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 січня 2018 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Сапальова Т.В.