Справа № 208/3171/17(2-а/208/209/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року справа № 208/3171/17(2-а/208/209/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В. Чумака С. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 серпня 2017 року у справі №208/3171/17 (головуючий І-ї інстанції - Івченко Т.П.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 12.06.2017 року звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив зобов'язати відповідача визнати протиправним рішення відповідача №13 від 22.05.2017 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком та зобов'язати пенсійний орган призначити та виплачувати пенсію за віком позивачу, як не працюючому пенсіонеру, починаючи з 17.05.2017 року.

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Камянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №13 від 22.05.2017 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком.

Зобов'язано Камянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2, як не працюючому пенсіонеру, починаючи з 17 травня 2017 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушені норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що особа, яка звертається за пенсією, повинна пред'явити паспорт або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації). За наданими до пенсійного органу документами не підтверджено місце проживання (реєстрації) позивача на території України в м.Камянське, в тому числі і до виїзду за межі України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Постанова Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 серпня 2017 року прийнята у порядку скороченого провадження за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017 року), а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути зазначену справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 2000 року проживав у м.Бердичів Житомирської області, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

17.05.2017 року представник позивача - ОСОБА_1 звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком (а.с.4).

Рішенням управління №13 від 22.05.2017 року відмовлено ОСОБА_2 в поновленні пенсії за віком. В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що відповідно до п.1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або його представником до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. Згідно наданих для поновлення пенсії документів встановлено, що останнє місце реєстрації заявника на Україні - м.Бердичів Житомирської області (а.с.3).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, представник ОСОБА_2 оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції зазначив, що позивач у встановленому Законом порядку звернувся до управління із заявою про призначення пенсії та надав всі необхідні та достатні документи, відтак вимога позивача про зобов'язання призначити пенсію за віком з 17 травня 2017 року, як непрацюючому пенсіонеру, підлягає задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись таким з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п.1.1. якого заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

17.05.2017 року представник позивача - ОСОБА_1 звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком. При цьому, як вбачається з тексту адміністративного позову, заява подана представником позивача до пенсійного органу за місцем реєстрації самого представника. Як вбачається з тексту заяви про призначення пенсії, раніше ОСОБА_2 пенсія не призначалась (а.с.4).

Будь-яких відомостей щодо проживання (реєстрації) ОСОБА_2 в м.Кам'янське (раніше м.Дніпродзержинськ) до виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

У відповідності до п.4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішенням пенсійного органу №13 від 22.05.2017 року відмовлено ОСОБА_2 в поновленні пенсії за віком.

Таким чином, заява про призначення пенсії пенсійним органом по суті не розглядалась та рішення у відповідності до п.4.3 Порядку №22-1 не приймалось.

Натомість, пенсійним органом розглянуто питання про поновлення позивачу пенсії за віком, тобто інше питання ніж те, за яким було подано заяву від 17.05.2017 року.

Таким чином, позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки заявлені ним вимоги не були предметом розгляду в пенсійному органі та за ними рішення таким органом не приймалось, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, не врахував зазначене вище, задовольнив позовні вимоги про призначення та виплату пенсії позивачу за віком, в той час як за вказаними вимогами рішення пенсійним органом не приймалось, такі вимоги взагалі пенсійним органом не розглядались.

Проте, з урахуванням вимог частини 2 статті 9 КАС України для ефективного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.05.2017 року про призначення пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п.2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами п.3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 серпня 2017 року у справі №208/3171/17 задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 серпня 2017 року у справі №208/3171/17 скасувати.

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій задовольнити частково.

Зобов'язати Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.05.2017 року про призначення пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 січня 2018 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак