Справа № 815/6855/16
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6855/16
УХВАЛА

16 січня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 , визнання неправомірним та незаконним наказу №353 від 07.05.2016 року про призначення підполковника ОСОБА_2 проводити службове розслідування та наказ від 13.05.2016 року №366 про внесення змін до п.1 наказу №353, яким призначено провести розслідування помічника начальника штабу-начальника інформаційно-аналітичної групи майора ОСОБА_3 , скасування наказу №407 від 27.05.2016 року «Про результати службового розслідування», який був прийнятий на підставі Акту службового розслідування від 27.05.2016 року та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_2 повернути позивачеві незаконно стягнуті кошти та перерахувати їх на особистий рахунок позивача у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 , визнання неправомірним та незаконним наказу №353 від 07.05.2016 року про призначення підполковника ОСОБА_2 проводити службове розслідування та наказ від 13.05.2016 року №366 про внесення змін до п.1 наказу №353, яким призначено провести розслідування помічника начальника штабу-начальника інформаційно-аналітичної групи майора ОСОБА_3 , скасування наказу №407 від 27.05.2016 року «Про результати службового розслідування», який був прийнятий на підставі Акту службового розслідування від 27.05.2016 року та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_2 повернути позивачеві незаконно стягнуті кошти та перерахувати їх на особистий рахунок позивача у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В судовому засіданні 16.01.2018 року судом ухвалено рішення згідно п.10 Перехідних положень КАС України про продовження розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

В тому ж судовому засіданні, після надання вільних пояс нень представниками сторін представником відповідача Військової частини НОМЕР_1 заявлене клопотання від 06.01.2017 року №1546/32/15/8 (а.с.133-134 т.1) про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, посилаючись на те, що позивач був особисто ознайомлений з наказом №407 від 27.05.2016 року саме 27.05.2016 року, що підтверджується його підписом під листком ознайомлення з цим наказом (а.с.145), тоді як до суду позивач звернувся лише 07.12.2016 року з пропущенням встановленого ч.3 ст.99 КАС України (2005) місячного строку.

Представник позивача заперечив проти задоволення цього клопотання з підстав, наведених у письмових запереченнях від 11.01.2017 року (а.с.123-125 т.1).

Розглянувши вказане клопотання суд вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 3 ст.99 КАС України (2005) встановлений місячний строк звернення до суду по спорах з питань проходження публічної служби.

Згідно положень ч.2 ст.99 КАС України (2005) цей строк повинен обраховуватись з дати коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення свого права чи охоронюваного законом інтересу.

Суд відкривав провадження по справі без вирішення питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до суду.

Представником відповідача Військової частини НОМЕР_3 до суду разом із запереченнями проти позову від 06.01.2017 року №1546/32/15/11 (а.с.105-108 т.1) був наданий аркуш співбесіди від 27.05.2016 року (а.с.109 т.1), копії оскаржених наказів від 07.05.2016 року №353 (а.с.110 т.1), від 13.05.2016 року №366 (а.с.111 т.1), від 27.05.2016 року №407 (а.с.114-115 т.1).

Згідно аркушів доведення вказаних наказів, що містяться на зворотному їх боці позивач був ознайомлений з ними особисто у день їх видання, що підтверджується його особистим підписом.

Таким чином, строк звернення до суду по оскарженню вказаних наказів почав спливати з 08.05.2016 року щодо наказу №353, з 14.05.2016 року щодо наказу №366 та з 28.05.2016 року щодо наказу №407.

Відповідно до положень ч.3 ст.99 КАС України строки звернення до суду щодо оскарження вказаних наказів сплинули 08.06.2016 року, 14.06.2016 року та 28.06.2016 року відповідно.

На день звернення позивача до суду із первинним позовом 07.12.2016 року (а.с.3 т.1) пройшло майже шість місяців після спливу строку звернення до суду.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року(надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Європейської Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об`єктивними перешкодами для звернення до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Не заслуговує на увагу суду посилання позивача та його представника на положення ст.88 Дисциплінарного статуту ЗСУ, оскільки згідно неї військовослужбовець має право протягом місяця звернутись зі скаргою до старшого командира або звернутись до суду, але позивач не скористався правом досудового врегулювання спору.

Зазначені ними інші причини, такі як виконання позивачем службових обов`язків та догляд за хворим батьком в період з 20.10.2016 року по 22.11.2016 року суд не може визнати поважними, оскільки вони виникли через чотири місяця після спливу строку звернення до суду.

Суд вважає, що за таких обставин позивач мав практичну можливість оскаржити рішення, яке становлять втручання у його права в межах встановлених ст.99 КАС України (2005) строків звернення до суду.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

Відповідно до ст.100 КАС України (2005), ч.3 ст.123 КАС України (2017) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З адміністративного позову та доданих до нього матеріалів судом не встановлено перешкод та істотних підстав для вчасного вчинення позивачем процесуальних дій, а тому клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення з позовом до адміністративного суду не підлягає задоволенню.

На підтвердження вірності такого висновку суд звертає увагу на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року по справі №815/6856/16 за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ( ОСОБА_4 ) про визнання неправомірним, скасування наказу, стягнення моральної шкоди та зобов`язати вчинити певні дії, позовні вимоги були залишені без розгляду за ст.100 КАС України, оскільки суд не визнав поважними ти ж самі причини пропуску строку звернення до суду позивача, що й по цій справі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017 року по цій же справі апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, ухвала суду першої інстанції від 08.06.2017 року без змін. Відповідно до положень ст.254 КАС України ця ухвала набрала законної сили 02.08.2017 року, а тому, згідно положень ч.4 ст.78 КАС України (2017) застосовується до спірних правовідносин по теперішній справі щодо визнання неповажними причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, суд вважає за необхідне застосувати до заявлених позовних вимог наслідки, передбачені ст.100 КАС України (2005) та ч.3 ст.123 КАС України (2017) та залишити їх без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.99,100 (КАС України 2005), ст.ст.122,123 КАС України (2017), суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2017 року №1546/32/15/8 задовольнити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 , визнання неправомірним та незаконним наказу №353 від 07.05.2016 року про призначення підполковника ОСОБА_2 проводити службове розслідування та наказ від 13.05.2016 року №366 про внесення змін до п.1 наказу №353, яким призначено провести розслідування помічника начальника штабу-начальника інформаційно-аналітичної групи майора ОСОБА_3 , скасування наказу №407 від 27.05.2016 року «Про результати службового розслідування», який був прийнятий на підставі Акту службового розслідування від 27.05.2016 року та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_2 повернути позивачеві незаконно стягнуті кошти та перерахувати їх на особистий рахунок позивача у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 19.01.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання повного тексту ухвали в порядку, визначеному п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.