Справа № 2а-611/2010
Суддя: Євтушенко М. О.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 611/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року м. Шостка.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого у справі - судді Євтушенко М.О.,

При секретарі Антошко Т.А.,

З участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4» Петровича до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області.

- про визнання не правомірними дій відповідача по відмові перерахунку пенсії, зобов'язання і перерахувати пенсію та провести відповідні виплати як особі, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, поновлення строку звернення до адміністративного суду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач прохав поновити строк звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо відмови перерахувати йому пенсію та провести відповідні виплати як особі, постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, зобов'язати останнього здійснити й перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний за громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести відповідні виплат: період з 01 січня 2007 року по день прийняття рішення судом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1- ї категорії та інвалідом 2 - ї групи, яка настала внаслідок захворювання після ліквідації цієї катастрофи та була йому встановлена безстроково у 2006 році.

Згідно ст. ст. 50 та 54 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на отримання основної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду завдану здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Не дивлячись на ці положення Закону, пенсія у такому розмірі відповідачем йому нараховувалась та не виплачувалась.

Про порушене право він дізнався на початку 2010 року з засобів масової інформації, після звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та проведення відповідних виплат задоволенні його заяви було відмовлено, що змусило його звернутись до суду.

У зв'язку з цими обставинами прохав поновити строк звернення до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтовував його тими - ж обставинами.

Відповідач позов не визнав, у запереченні на позов та його представник ОСОБА_3 судовому засіданні показали те, що пенсія позивачу у 2007 році нараховувалась та виплачувалася розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 1, 2002 року, Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування я здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету" та якою було передбачено те, що обрахуванні основної та додаткової пенсії застосовується показник мінімальної пенсії за віко розрахунку 19, 91 гривня.

У 2008 році, до 22.05. 2008 року, пенсія позивачу виплачувалась відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській А1 в редакції статті 50 цього Закону зі змінами внесеними Законом України № 107, від 28.12. 2007 р. ( "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Цим Законом було встановлено те, що інвалідам 2- ї групи внаслідок захворювання катастрофи на ЧАЕС основна пенсія не повинна бути меншою ніж 200 % прожиткового мінімуму осіб, що втратили працездатність та їм призначається додаткова пенсія у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Після 22.05. 2008 року до теперішнього часу, пенсія позивачу виплачується відповідно до і Постанови Кабінету Міністрів України № 530. від 28.05. 2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", відповідно якої був встановлений основний розмір пенс розмірі не меншому ніж 965 гривень та додатковий розмір пенсії за шкоду завдану здоров'ю у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Всі ці виплати співвідносились з Законом та у зв'язку з цим дії Управління були правомірними.

Позивач пропустив строк звернення до суду визначений ст. 99 КАС України, оскільки протягом 2007 - 2009 року з заявами про перерахунок пенсії він не звертався. Прохав у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи у зв'язку з захворюванням пов'язаним з ліквідацією цих наслідків. У зв'язку з цим захворюванням. 01.03. 2003 року, йому була призначена пенсія по інвалідності як інваліду 2 - ї групи, постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, з 2006 року 2 - га група інвалідності йому встановлена безстроково. Ці обставини визнаються сторонами, вони підтверджені також копіями пенсійного посвідчення, посвідчення постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС, висновком МСЕК та експертним висновком про зв'язок захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС (а. с. 5-7,16 ).

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, у усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8- ми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду завдану здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з наведеного, позивач має право на призначення та отримання ним пенсії ^розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком і це право йому гарантується ст. 46 Конституцією України, яка вказує, що розмір пенсії не може бути меншим від прожиткового мінімуму встановленого законом.

05.02. 210 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а. с. 3).

Листом від 10.02. 2010 року, відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії ( а. с. 4).

Суд вважає відмову відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 протиправною виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В судовому засіданні встановлено те. що протягом 2007 року, відповідач виплачував позивачу основну державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду завдану здоров'ю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 01.01. 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету", в сумі 19, 91 гривня.

При цьому розмір його пенсії становив, станом на 01 січня 2007 року - 1951 гривню 33 копійки, станом на 01 червня 2007 року - 2077 гривень 01 копійку, станом на 01 грудня 2007 року - 209е гривень 76 копійок ( а. с. 14-15, 28).

Суд вважає застосування відповідачем показника мінімальної пенсії за віком у розмірі Iе гривень 91 копійка, при нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 основної державної пенсії та додаткової пенсії пов'язаної з ушкодженням здоров'я не правомірним.

За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилам;, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування', іншого Закону України, який би визначав цей розмір чи встановлював інший розмір немає.

Згідно цієї норми права, мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно Закону України "Про прожитковий мінімум" - прожитковий мінімум це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереженню його здоров'я та набору продуктів харчування, а також мінімального набору не продовольчих товарів та послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум на відповідний рік встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України на відповідний рік" та він є відправною величиною та певним стандартом соціальної захищеності громадян.

Так ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" був встановлений прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність у розмірі з 01 січня 2007 року - 380 гривень, з 01 квітня 2007 року - 406 гривень, з 01 жовтня 2007 року - 411 гривень.

Таким чином, наприклад, розмір основної державної пенсії позивачу ОСОБА_1, без інших доплат, станом на 01 січня 2007 року, повинен був складати (380 х 8) = 3040 гривень, розмір додаткової пенсії за втрату здоров'я повинен був складати 285 гривень, всього основна та додаткова пенсія повинна була становити 3325 гривень, що значно більше ніж пенсія, що виплачувалась позивачу відповідачем.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що передбачає виплату 8 мінімальних пенсій за віком інвалідам 2- ї групи, що є учасниками ліквідації наслідків на ЧАЕС та додаткової пенсії за втрату здоров'я у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, діяв протягом всього 2007 року та зміни до нього не вносились.

Таким чином, відповідно до ієрархії Законів, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області, повинен був при виплаті пенсії позивачу протягом 2007 року застосовувати положення ч. 1 ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1, 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету" в частині визначення розміру мінімальної пенсії за віком, яка повинна виплачуватись позивачу відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Виходячи з викладеного, суд вважає що позов ОСОБА_1 П„ в частині його вимог про зобов'язання відповідача перерахувати йому пенсію за 2007 рік та провести відповідні виплати, підлягає повному задоволенню.

Щодо вимог позивача, про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії та забезпечити відповідні виплати за 2008 рік, то ці його вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, Законом України № 107, від 29. 12. 2007 року, "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни у ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначено те. що інвалідам 2 - ї групи, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, основна пенсія виплачується у розмірі 200 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, додаткова пенсія виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, що втратили працездатність.

Того, що саме таким чином виплачувалась пенсія позивачу ОСОБА_1, в період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, сторони не заперечують.

Суд вважає ці виплати правомірними виходячи з наступного.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 03. 10. 1997 року № 4- зп ( справа про набуття чинності Конституцією) зазначив те, що "конкретна сфера суспільних відносин не може водночас врегульована одно предметними нормативно правовими актами одинаково!' сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі нормативно правовий акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього нормативно правового акту. Загальновизнаним є те, що прийняття нового нормативно правового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт який діяв у часі раніше".

Виходячи з системного аналізу вказаних норм законодавства, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4зп/ 1997, суд вважає, що у задоволенні позову позивача в частині перерахунку та виплати йому пенсії в період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, необхідно відмовити, так як відповідач діяв в межах законодавства та не мав підстав виплачувати позивачу пенсію у іншому розмірі.

Щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу розпочинаючи з 22 травня 2008 року та по 31 грудня 2008 року, то суд вважає, що його позов у цій частині підлягає задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України 'Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України' в частині внесення змін до ст. 50, 54 та 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином норми ст. ст. 50 та 64 цього Закону, в частині виплат постраждалим від наслідків на ЧАЕС 1- категорії, що є інвалідами 2-ї групи, 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком були відновленні.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є остаточним, не може бути оскарженим та підлягає виконанню на території України всіма органами влади, державного управління та громадянами.

Тобто, відповідач, розпочинаючи з 22 травня 2008 року і до кінця 2008 року повинен був виплачувати позивачу пенсію у розмірі встановленому ст. ст. 50 та 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та при визначенні розміру пенсії повинен був застосовувати положення ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та відповідні положення ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів і України", що встановлювали прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність на 2008 рік.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, відповідач розпочинаючи з 22 травня 2008 року виплачував позивачу пенсію на підставі п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 530, від 28.05. 2008 року "Про деякі питання соціального захисту громадян", якою було встановлено, що розмір пенсії для постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС 1 -ї категорії, які є інвалідами 2 - групі: повинен становити 20% від прожиткового мінімуму, що втратили працездатність а загальний розмір основної пенсії не повинен був бути меншим ніж 965 гривень. З 01. 07. 2008 року, відповідач прі: виплаті позивачу пенсії також керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 654, від 16.07. 2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", відповідно якої розмір пенсії, для постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, що є інвалідами 2- ї групи, не повинен був бути меншим ніж 1090 гривень.

Так, станом на 01 червня 2008 року, розмір пенсії позивача становив 2210 гривень 01 копійка і станом на 01 грудня 20008 року, розмір його пенсії становив 2220 гривень 21 копійка ( а. с.).

Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було встановлено те, що прожитковий мінімум для осіб. І що втратили працездатність з 01 квітня 2008 року становить 481 гривню, з 01 жовтня 2008 року становить 498 гривень.

Таким чином, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальній': захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України " Пре загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, розмір основної та додаткової пенсії позивачу станом на 01 червня 2008 року повинен був становити не менше (481 х 8 + 361) = 4209 гривень, станом на 01 грудня 2008 року не менше ( 498 х 8 + 374) = 4358 гривень.

Посилання відповідача на правомірність його дій щодо нарахування та виплати позивач пенсії у цей період, суд вважає не обґрунтованими, оскільки при виплаті позивачу пенсії він повинен був керуватись нормами Законів України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждай: внаслідок Чорнобильської катастрофи"," Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та " Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а не вище зазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

Щодо виплат позивачу пенсії протягом 2009 та 20010 року, то як встановлено в судовому засіданні основна та додаткова пенсія позивачу, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії та інваліду 2- ї групи, у ці періоди виплачувалась відповідачем виходячи з раніше зазначених Постанови Кабінету Міністрів України № 530. від 28.05. 2008 року "Про деякі питання соціального захисту громадян" та Постанови Кабінету Міністрів України № 654, від 16.07. 2008 року " Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Крім основної та додаткової пенсії, відповідач проводив також інші доплати позивачу пенсії, а саме, як інваліду війни, згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", додаткову пенсію як особі, що віднесена до 1 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС, згідне ст. 50 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищення не працюючому пенсіонеру, згідно Постанови Кабінет Міністрів України № 198 від 11.03. 2009 року та цільову грошову допомогу як інваліду війни, згідно Законом України " Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни" ( а. с.4).

При цьому розмір пенсії станом на 01 січня 2009 року складав 2229 гривень 21 копійок станом на 01 червня 2009 року він складав 2259 гривень 92 копійки, станом на 01 грудня 2009 рої* він складав 2325 гривень, 82 копійки, станом на 01 січня 2010 року розмір пенсії складав 237 гривень 82 копійки ( а. с. 30 - 31).

Статтею 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" був встановлений прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність станом на 01 січня 2009 року 49 гривень, станом на 01 листопада 2009 року 573 гривні.

Статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" встановлений прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність з 01 січня 2010 року у розмірі 69 гривень.

Таким чином, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 54 Закону України "Про Державин бюджет України на 2009 рік", ст. 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік розмір основної та додаткової пенсії позивачу станом на 01 січня 2009 року повинен був становити н менше ( 498 х 8 + 374) = 4358 гривень, станом на 01 листопада 2009 року не менше ( 573 х 8 + 429) 503 гривень, станом на 01 січня 20010 року не менше (695 х 8+ 521)= 6081 гривня.

Протягом 2009 та 2010 року, зміни до Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не вносились.

Таким чином, відповідно до ієрархії Законів, відповідач повинен був виплачувати основну та додаткову пенсію позивачу протягом 2009 - 2010 років у розмірі встановленому Законом України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", при визначенні об рахункової величини мінімальної пенсії за віком повинен був керуватись Законам України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" "Про Державний бюджет Україні на 2009 рік" та "Про Державний бюджет України на 2010 рік", а не вище зазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

Виходячи з цього, позов ОСОБА_1. про визнання не правомірними дій відповідача по виплат йому пенсії за цей період, зобов'язання останнього перерахувати йому пенсію та забезпечити проведення відповідних виплат підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 11 КАС України, суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами та витребуваних судом доказів. За наявності для того підстав, для більшого повного захисту прав позивача суд може вийти за межі позовних вимог.

Позивачем заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, щодо відмови перерахувати йому пенсію та провести відповідні виплати за період з 01 січня 2007 року день постановлення рішення судом.

Під час розгляду справи встановлено, що останню пенсію яка стала предметом судового розгляду позивач отримав у травні 2010 року ( а. с. 31- 32).

Відповідно пенсійного законодавства України, пенсії виплачуються щомісячно.

Таким чином, виходячи з предмету позову та досліджених у справі доказів, для більш повного захисту прав позивача, суд вважає на підставі ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та вирішити питання про захист порушених прав позивача по 31 травня 2010 року включно.

Щодо способу захисту порушених прав позивача, то суд дійшов висновку про визнавши протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу основної те додаткової пенсії як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 1 - ї категорії та інваліду 2-ї групи розмірі визначеному ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виходячи з розрахункової величини мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за періоди з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 31 травня 2010 року, зобов'язання останнього провести перерахунок пенсії позивачу за ці періоди та забезпечити проведення відповідних виплат.

Щодо прохання позивача про поновлення строку звернення до суду, то суд вважає, що цей строк він не пропустив.

Статтею 99 КАС України встановлений річний строк звернення до суду з дня коли особа дізналась про порушене право, якщо діючим законодавством не встановлені інші строки для звернення до суду.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1, він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 05.02. 2010 року та отримав відповідь про відмову 10.02. 2010 року, тобто з цього моменту необхідно відраховувати процесуальній строк для звернення до суду ( а. с. З 4).

Щодо посилань відповідача на те, що ОСОБА_1 не звертався з заявами про перерахунок пенсії протягом 2007 - 2009 років та у задоволенні його позову необхідно відмовити у зв'язку з пропущенням процесуального строку звернення до суду, то суд вважає їх не обґрунтованими.

Як вбачається з предмету позову, позивачем ставляться вимоги про виплату йому пенсії отриманої внаслідок ушкодження здоров'я.

Згідно ст. 268 ЦК України, яку необхідно застосовувати для цих правовідносин, позовна давність не поширюється на вимоги щодо відшкодування шкоди завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я та суд відхиляє посилання відповідача про відмову в позові позивачу через пропуск ним процесуального строку звернення до суду.

Судові витрати у справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19; 46, 152 Конституції України, ст. ст. 50. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 6-14. 71, 94. 95, 100, 159- 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області, щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 основної державно: пенсії та додаткової пенсії пов'язаної з ушкодженням здоров'я як постраждалому від наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС 1- ї категорії та інваліду 2- ї групи, відповідно до ст. ст. 50 та Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону Україні: "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за періоди з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 31 травня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 основної державної пенсії та додаткової пенсії пов'язаної з ушкодженням здоров'я як постраждалому від наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС 1- ї категорії та інваліду 2-ї групи, з підвищенням основної державної пенсії до розміру 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії до розміру 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за 2007 рік, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік. з 22 травня 2008 рою по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за 2010 рік, з 01 січня 2010 року по 31 травня 2010 року, з урахуванням раніше проведених йому пенсійних виплат за ці періоди.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Шосткинський міськрайсуд, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови у повному обсязі, поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку визначеному ч. ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подане у строк встановлений законом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Євтушенко.