Справа № 826/11353/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

26 грудня 2017 року м. Київ № 826/11353/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши клопотання Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №10 Міністерства охорони здоров'я України» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина №10 Міністерства охорони здоров'я України» (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 22.08.2017 року №430 на Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №10 Міністерства охорони здоров'я України» у розмірі 3 232 000,00 грн.

Позивач, 08.12.2017 року звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому просить суд: зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу №430 від 22.08.2017 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/11353/17.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також очевидними є ознаки протиправності дій відповідачів.

Вирішуючи клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи та вирішуючи подане клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення або у разі наявності очевидних ознак протиправності спірних рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З наведених позивачем доводів та наданих доказів не вбачається існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також те, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидності протиправності рішення, що є обов’язковими критеріями під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині першій статті 77 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що протиправність оскаржуваного рішення в даній справі не є очевидною, а відтак, відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №10 Міністерства охорони здоров'я України» про забезпечення позову.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов