Справа № 206/5067/17(2-а/206/135/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 рокусправа № 206/5067/17(2-а/206/135/17)
Суддя І інстанції Зайченко С.В.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий - суддя Чепурнова Д.В.

судді: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, згідно з яким просила:

- скасувати постанову №7 від 19 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. прийняту в.о. заступника начальника начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_2;

- провадження по адміністративній справи закрити.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову №7 від 19 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. прийняту заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств харчової промисловості Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просило її скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно із ст. 26 Закону №2464-VI посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків слати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених Законом. Враховуючи те, що ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» було порушено термін сплати єдиного внеску, то головного бухгалтера цього підприємства ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому останньою не було надано посадову інструкцію, а тому у контролюючого органу були відсутні відомості стосовного того, що вона не несе відповідальності за порушення строків сплати єдиного внеску. Поряд з цим, підприємством було в повному обсязі сплачено штраф, накладений на ОСОБА_3

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечувала проти її задоволення та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 19 липня 2017 року заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств харчової промисловості Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС ОСОБА_2 було винесено постанову №7 про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП, п.8, п.12, ст. 19 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне соціальне страхування», абз. 6, п.3 Розділу IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року №393 та зареєстрованого в Мінюсті від 21 квітня 2016 року №609/28739, у вигляді штрафу в розмірі 5100,00грн.

Не погодившись з вказаною постановою позивач оскаржила її в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, в тому числі, за неподання, несвоєчасне подання єдиного внеску.

Згідно до ч. 8ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період - календарний місяць, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітних період, не пізніше 28 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною 5 статті 165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення. Частиною 4 ст. 165-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Глава 22 КУпАП визначає порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, у ст.280 вказаної глави КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи (ч.1 ст.284 КУпАП).

Аналіз наведених норм свідчить про існування певного порядку, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В матеріалах справи міститься лист Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 13 червня 2017 року №32694/10/28-10-46-09-12 про ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, яким головного бухгалтера ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» ОСОБА_3 було запрошено до СДПІ у м. Дніпропетровську МГУ ДФС 21 червня 2017 року о 11:00 год. для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак в матеріалах справи відсутні докази щодо належного надіслання та отримання ОСОБА_3 зазначеного листа.

В подальшому, листом від 13 липня 2017 року №38052/10/28-10-46-09-12 податковим органом було запрошено головного бухгалтера ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» ОСОБА_3 на засідання комісії з розгляду адміністративної справи по протоколу №23 від 21 червня 2017 року, призначене на 18 липня 2017 року об 11:00 год. (а.с. 28).

Зазначений лист було належним чином направлено на адресу позивача, що підтверджується поштовим чеком, з ідентифікатором 450 (а.с. 28).

Водночас поштове відправлення, з ідентифікатором 450 було вручено позивачу лише 20 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29).

Враховуючи те, що головного бухгалтера ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» ОСОБА_3 не було належним чином сповіщенно про місце і час розгляду справи, у контролюючого органу були відсутні підстави для розгляду адміністративної справи за її відсутності, та як наслідок, винесення постанови №7 від 19 липня 2017 року.

Одночасно з цим, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Як вбачається за матеріалів справи постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску після 20 січня 2017 року (по платежу за грудень 2016 року) та після 20 лютого 2017 року (по платежу за січень 2017 року) винесена відповідачем лише 19 липня 2017 року, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення встановленого ст. 38 КУпАП у два місяці з дня вчинення.

З аналізу викладеного, враховуючи те, що відповідачем порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності та строк визначений для накладення адміністративного стягнення, колегія суддів робить висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

При цьому сплата ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» оскаржуваного штрафу у розмірі 5100,00 грн. платіжним дорученням №22982 від 31 липня 2017 року не свідчить про згоду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 із винесеною постановою №7 від 19 липня 2017 року.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник