Справа № 671/1708/17
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1708/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовомШвеця ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 управління патрульної поліції в м. Київ департамента патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Київ департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 8 УПП в м. Київ ДПП сержанта поліції ОСОБА_2, УПП у м. Київ ДПП, в якому просив скасувати постанову серії АР № 490167 від 17 серпня 2017 року, винесену інспектором роти № 8 УПП у м. Київ ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 ОСОБА_4 постановою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн. В обґрунтування позову вказав, що 17.08.2017 року він вирушив з м. Луцьк до м. Прилуки Чернігівської області керуючи транспортним засобом MAN 18.480 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD CLASSIC 24-2 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Приблизно о 21 год. 20 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп на 25 км., його зупинила вказана вище інспектор поліції і звинуватила в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу та виніс оскаржувану постанову. Позивач посилався на те, що зупинка його транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР він не порушував. Також вказував, що ПП «Транс-Авто-Д», водієм якого він є, замовило та отримало дозвіл № 1300-5840 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, виданий управлінням безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 18.07.2017 року, термін дії якого з 19.07.2017 по 17.08.2017. Габаритні розміри вантажу відповідали максимальним розмірам, зазначеним в дозволі, однак інспектор дані обставини уваги не взяв. Крім цього, посилається на те, що, в порушення вимог законодавства, інспектором поліції не було проведено фактичну перевірку розмірів транспортного засобу.

В позовній заяві позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду, посилаючись на те, що постанова була прийнята 17.08.2017 року, під час перебування в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д».

В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідачів в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав письмове клопотання, в якому просить суд залишити позов без розгляду. Вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, оскільки позивач перебуваючи у відрядженні 01.09.2017 року був присутній в м. Волочиську для оформлення та нотаріального посвідчення довіреності на представлення його інтересів на ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КАС України принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) гласність і відкритість адміністративного процесу; 6) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; 7) обов'язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж Кодексу, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Частинами 2, 4 цієї ж статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом встановлено, 17 серпня 2017 року інспектором роти № 8 УПП у м. Київ ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 17 серпня 2017 року о 21 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом MAN 18.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозив великогабаритний вантаж, не маючи при цьому відповідного дозволу, шириною 3,75 при дозволених 2,60, чим порушив п.а. 22.5 ПДР.

У зв'язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

При вирішенні даної справи, суд приймає до уваги, що загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху", а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 22.5 ПДР вказано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 4 Правил вказано, що рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП зазначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого в судовому засіданні дозволу № 1300-5840 НГ, затвердженого начальником відділу УБДР ДПД Національної поліції України ОСОБА_5, (а.с. 13) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом TAD CLASSIC 24-2, реєстраційний номер НОМЕР_2, з вантажем технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина 24,00 м., ширина 3,49 м., висота 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем 43,60 т., навантаження на найбільш навантажену вісь 10 т.

Згідно з заявкою на перевезення вантажу та товарно-транспортною накладною від 17.08.2017 (а.с. 14, 15), позивач перевозив трактор довжиною 6,50 м, шириною 2,93 м, висотою 3,50 м.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Вказані у постанові обставини порушення правил дорожнього руху не можуть бути взяті до уваги, оскільки достатніх та належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували проведення вимірювання транспортного засобу позивача, за результатами якого встановлено, що габарити, а саме ширина транспортного засобу перевищує параметри, зазначені в дозволі № 1300-5840 НГ.

Посилання в оскаржуваній постанові на те, що позивач перевозив великогабаритний вантаж без дозволу на перевезення негабаритного вантажу не підтверджено належними доказами.

Враховуючи те, що відповідач в порушення вимог ч.ч. 2, 4 ст. 71 КАС України не спростував пояснень та заперечень позивача, не дотримався обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу пропущеного ним строку для звернення до суду із адміністративним позовом, суд приймає до уваги наступне.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку оскарження постанови позивач вказує на те, що спірну постанову прийнято 17.08.2017 року, тобто в час коли позивач знаходився в рейсі по завданню ПП «Транс-Авто-Д», де працює водієм, що підтверджується наказами на відрядження №105-в від 17.08.2017 р., № 87-в від 15.09.2017 року, де зазначено термін відрядження з 30.08.2017 року по 15.09.2017 року та з 15.09.2017 року по 13.10.2017 року.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №42/10, з відрядження позивач повернувся 13 жовтня 2017 року, а з адміністративним позовом звернувся до суду 17 жовтня 2017 року.

Зважаючи на викладене, дослідивши обставини справи в повному обсязі, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

При цьому, суд враховує також і судову практику Європейського Суду з прав людини. Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

На підставі ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 7-9, 17, 18, 69, 70, 71, 128, 159-167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 пропущений ним строк для звернення до суду із адміністративним позовом.

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 8 управління патрульної поліції в м. Київ департамента патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 серпня 2017 року серії АР № 490167, якоюШвеця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. скасувати, дії інспектора щодо складання вказаної постанови визнати незаконними.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: