Справа № П/811/1358/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/811/1358/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Господарського суду Кіровоградської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до господарського суду Кіровоградської області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

визнати протиправною відмову щодо видачі довідки за 2017 рік для подання до Кропивницького об'єднаного УПФУ з метою перерахування щомісячного довічного грошового утримання про те, що станом на 1 січня 2017 року розмір щомісячної суддівської винагороди відповідно до вимог пункту 22, 23 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та згідно ч. 3, 5 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VIстановить 54400,00 грн. (посадовий оклад судді господарського суду Кіровоградської області відповідно до вимог п. 23 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та згідно ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, що становить 32000 гривень + щомісячна доплата за вислугу років 70% від посадового окладу, що становить 22400 грн.);

зобов'язати надати довідку за 2017 рік для подання до Кропивницького об'єднаного УПФУ з метою перерахування щомісячного довічного грошового утримання про те, що станом на 1 січня 2017 року розмір щомісячної суддівської винагороди відповідно до вимог пункту 22, 23 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та згідно ч. 3, 5 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI становить 54400 грн. (посадовий оклад судді господарського суду Кіровоградської області відповідно до вимог п. 23 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та згідно ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, що становить 32000 гривень + щомісячна доплата за вислугу років 70% від посадового окладу, що становить 22400 грн.).

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 займала посаду судді господарського суду Кіровоградської області.

Указом Президента України «Про звільнення суддів» від 29.09.2016 № 425/2016 позивача звільнено з посади судді господарського суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Перебуваючи на обліку в Кропивницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів».

У зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та збільшенням суддівської винагороди працюючого за відповідною посадою судді, позивач 02.08.2017 звернулась до відповідача із заявою, у якій просила надати довідку про розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із встановленого ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розміру мінімальної заробітної плати, а саме 3200 грн.

Листом від 03.08.2017 №07-13/5261/17 відповідач надав відповідь, в якій відмовив у наданні такої довідки, оскільки судді господарського суду Кіровоградської області до проходження ними кваліфікаційного оцінювання передбаченого Законом № 1402 отримують суддівську винагороду виходячи з посадового окладу для судді місцевого суду, який становить 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, тобто з 01.01.2017 1600 грн, на підставі п. 23 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ з урахуванням Закону України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями ст.130 Конституції України передбачено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, розмір посадового окладу судді регулюється статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі - Закон № 1402), суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до п. 22 Р. ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Натомість, згідно п. 23 цього розділу до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Згідно ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI (далі - Закон № 2453) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з відповідним коефіцієнтом.

Відповідно до положень ст. 133 Закону України від 07.07.2010 року № 245З-УІ «Про судоустрій і статус суддів» посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з відповідним коефіцієнтом.

Разом з цим, відповідно до пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, визначається з 01 січня 2017 року залежно від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Частиною 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. № 1774-VIII (далі - Закон № 1774), що набрав чинності з 01.01.2017 р., установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що функція здійснення правосуддя, закріплена за судами, полягає саме у подоланні сумнівів щодо тлумачення, що залишаються.

Так, свою позицію позивач обґрунтовує тим, що положення п. 23 Р. ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 містить бланкетну норму та відсилає суб'єктів правовідносин до Закону № 2453, зміни до якого в частині розміру посадового окладу судді не вносились.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Як вбачається з ч. 3 ст. 133 Закону 2453 вказана норма містить сталу складову: « 10» та динамічну: «мінімальних заробітних плат».

У рішенні від 19.04.2000 р. № 6-рп/2000 Конституційний Суд України охарактеризував сутність бланкетної норми, зазначивши, що основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст, а зміни, що вносяться до нормативно-правових актів інших галузей права, посилання на які містить бланкетна диспозиція, не змінюють словесно -документну форму кримінального закону.

Оскільки інститут мінімальної заробітної плати є міжгалузевим інститутом, колегія суддів приходить до висновку, що положення Закону № 1774 не втручаються у регулювання відносин судоустрою, проте, ними запроваджено зміни по відношенню до загального правового регулювання розміру заробітної плати, що має бути враховано при визначенні її величини.

Відповідно до положень ст. ст. 148,149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним Кодексом України.

Статтею 47 Бюджетного Кодексу України встановлено, що відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Державне казначейство України здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису бюджету. Розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених Кодексом.

У ст. 48 Бюджетного Кодексу України зазначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Зобов'язання, взяті учасниками бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства, витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Таким чином, Кабінет Міністрів України при визначенні розміру заробітної плати працівників бюджетних установ, повинен виходити з обсягів витрат на оплату 'праці, затверджених державним бюджетом України на відповідний рік, а органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України. Тому, Апеляційний суд Чернігівської області може здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці.

Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, згідно з частиною першою статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст. 119 БК України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:

- бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);

- напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів;

- бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Враховуючи те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 р. № 1801-VIII видатки на оплату суддів, що не пройшли кваліфікаційне оцінювання, виходячи з посадового окладу 32000, 00 грн., не передбачені, відповідач не мав правових підстав для видачі позивачеві довідки про розмір заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, у іншому розмірі, який не передбачений Законами України № 1402, № 2453 та штатним розписом господарського суду Кіровоградської області.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2ч. 5 ст.327 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест