Справа № 808/2546/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Справа № 808/2546/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 19 червня 2017 року № 6663-13,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 19 червня 2017 року № 6663-13.

28 серпня 201 року ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 19 вересня 2017 року.

02 жовтня 2017 року прийнято справу до свого провадження суддею Татариновим Д.В. та призначено до судового розгляду на 24 жовтня 2017 року.

24 жовтня 2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом зупинено провадження в адміністративній справі до 21 листопада 2017 року.

21 листопада 2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом поновлено провадження в адміністративній справі.

21 листопада 2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом зупинено провадження в адміністративній справі до 19 грудня 2017 року.

19 грудня 2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом поновлено провадження в адміністративній справі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 23 червня 2017 року позивачем отримано податкове повідомлення рішення від 19 червня 2017 року №6663-13 форми «Ф» винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 237379,69 грн.

На обґрунтування протиправності вищевказаного рішення позивач в позові зазначає, що рішення ґрунтується на не вірних розрахунках та без врахування погашення позивачем раніше існуючої заборгованості, а тому, є протиправним, у звязку з чим рішення підлягає скасуванню.

Позивач 19 грудня 2017 року до суду подав клопотання, в якому просить розглянути адміністративну справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, у яких зазначено, що уповноваженими особами відповідача сформовано податкове повідомлення рішення виходячи с того що відповідно до договору оренди земельної ділянки позивач є орендарем земельної ділянки. Оскільки платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативного грошової оцінки.

Також надані додаткові пояснення, в яких зазначає, що на виконання статті 289 Податкового кодексу України, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом повідомила, що індекс споживчих цін за 2016 рік.

Отже прийнято правомірне та законне податкове повідомлення рішення про донарахування податкового зобовязання позивачу з орендної плати на суму 237379,69 грн.

Представник відповідача проти розгляду позовної заяви в порядку письмового провадження не заперечив, про що зробив відмітку на клопотанні позивача.

За таких обставин та керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

Судом встановлено, що укладений договір оренди від 14 травня 2014 року №00178 між Запорізькою міською радою в особі міського голови ОСОБА_2, діючого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в подальшому Орендодавець, з одного боку, та громадянином ОСОБА_3, що мешкає за адресою Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул.. Виноградна, 49, в подальшому Орендар, з іншого боку.

Пунктами 3,6,11,12 договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1270 га, кадастровий номер земельної ділянки :07:07:050:024. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 4170688,390 грн., в цінах на 2014 рік. Договір укладено до 26 березня 2024 року. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 125120,67 грн. на рік, що складає 3% нормативної грошової оцінки в цінах на 2014 року.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, чітко визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Підпунктом 14.1.147 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку є землекористувачі.

Відповідно до статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Статтею 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Також статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

В матеріалах справи наявний лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12 січня 2017 року №22-28-0.22-443/2-17, в якому значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріль, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) за 2016 рік становить 1,0, для земель несільськогосподарського призначення 1,06.

Отже можливо розрахувати 223943,10 грн. * 1,06 (коефіцієнт індексації) = 237379,69 грн.

Таким чином, суд не знайшов обґрунтованості та законності в твердженнях позивача, що оскаржуване податкове повідомлення рішення винесене Головним Управлінням ДФС у Запорізькій області не відповідає дійсності та ґрунтується на невірних розрахунках.

Стосовно твердження представника позивача про погашення податкового боргу у повному обсязі з посиланням на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає про таке.

Надані банківські квитанції на підтвердження оплати оренди за договором не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ними підтверджується лише сплата податкового боргу визначеного за податковим повідомленням рішенням форми «Ф» №7425-1302 від 30 червня 2016 року, яке визначено підставою для стягнення податкового боргу по справі № 808/136/17.

Довідка про відсутність заборгованості з податків і зборів (обовязкових платежів), що контролюються Вільнянською ОДПІ ГУ ДФС Запорізькій області № 240/10/08-08-17 від 12 червня 2017 року не є належним доказом, тому що підтверджує відсутність податкового боргу у позивача станом на 12 червня 2017 року, а спірне податкове повідомленні рішення винесено податковим органом 19 червня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем правомірно визначено суму грошового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 237379,69 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, При задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України рішення складено у повному обсязі 26 грудня 2017 року.

Суддя Д.В. Татаринов