Справа № 712/7328/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/7328/17 Суддя (судді) першої інстанції: Марцішевська О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ганечко О.М.,
суддів: Коротких А.Ю., Федотова І.В.,
при секретарі Біднячук Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах про скасування рішення № 24/2 від 04.04.2017 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах про скасування рішення № 24/2 від 04.04.2017 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2017 року позов задоволено.
Скасовано рішення (протокол №24/2 від 04.04.2017р.) УПФУ в м.Черкасах Черкаської області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.
Зобов"язано УПФУ в м.Черкаси зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період служби за контрактом у внутрішніх військах МВС України з 27.09.2004р. по 31.12.2006р. та з 01.01.2009р. по 13.04.2009р. та призначити з 01 березня 2017 року пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ`єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. ст. 315, 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з акта огляду МСЕК від 02.03.2017 серії 12 ААА № 539240 ОСОБА_1 визнано інвалідом II групи від загального захворювання з 01.03.2017року.
29.03.2017р. позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом № 6613/04 від 18.04.2017р. УПФ України в м. Черкасах Черкаської області повідомило, що згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 4 роки 3 місяці 24 дні. У період з 27.09.2004р. по 13.04.2009р. він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , але період проходження військової служби з 27.09.2004р. по 31.12.2006р. та з 01.01.2009р. по 13.04.2009р. не можна зарахувати до страхового стажу, так як відсутні дані за цей період в системі персоніфікованого обліку.
На підставі рішення (протоколу №24/2 від 04.04.2017р.) позивачу відмовлено у призначенні пенсії по 2 групі інвалідності, відповідно до статті 30 і 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як немає 5 років страхового стажу».
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, ОСОБА_1 в установлений законом строк подав до Головного Управління ПФ України в Черкаській області відповідну скаргу, яку рішенням від 30.05.2017р. було відхилено.
03.05.2017р. адвокат Шарая Л.О. надіслала запит в інтересах ОСОБА_1 на адресу Головного управління Національної гвардії України щодо надання довідки про розмір нарахувань та утримань з його грошового забезпечення та вжиття заходів для внесення до системи персоніфікованого обліку інформації щодо страхового стажу ОСОБА_1
16.05.2017р. на її адресу надійшла відповідь, в якій повідомлено про те, що відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування єдиний соціальний внесок з грошового забезпечення ОСОБА_1 утримувався та перераховувався до Пенсійного фонду України в період із січня 2009 року по квітень цього ж року. До 1 січня 2009 року утримання єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з грошового забезпечення військовослужбовців законодавством не було передбачено.
Стосовно внесення до системи персоніфікованого обліку інформації щодо страхового стажу ОСОБА_1 та проведення відповідних корегувань інформуємо, що поіменна інформація про суми нарахованого грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів почало надаватись тільки з 01.06.2016 відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 11.04.2016 № 441 „Про внесення змін до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На підставі зазначеного військова частина НОМЕР_1 не може внести зміни до системи персоніфікованого обліку інформації щодо страхового стажу ОСОБА_1 .
Також, 17.05.2017р. адвокат ОСОБА_2 отримала відповідь від Головного Управілння Національної гвардії України стосовно проведення службової перевірки за фактом щодо неподання до ПФУ для внесення досистеми персоніфікованого обліку інформації про нарахований та виплачений ОСОБА_1 розмір грошового забезпечення (для зарахування страхового стажу), де вказано, що за результатами перевірки порушень не виявлено.На даний час, Міністерством соціальної політики України для врегулювання питання щодо внесення до системи персоніфікованого обліку інформації про страховий стаж військовослужбовців до 01.06.2016 розробляється проект постанови „Про затвердження порядку обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 1 січня 2004 р. до 31 грудня 2006 р. щодо військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і підтвердження страхового стажу та заробітної плати (грошового забезпечення) зазначених осіб.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003р., пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинило повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов"язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого ст.32 цього Закону.
Згідно ст.32 вказаного Закону, передбачено, що особи, визнані інвалідами ІІ групи у віці від 32 до досягнення особою 33 років включно, мають право на пенсію по інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією - 5 років.
Відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
На час встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності та на час звернення за пенсією позивач мав вік - 33 роки та стаж роботи більше 5 років (з 02.03.2004р по 17.08.2004 р. працював на ПП «Спецпідрозділ «Кажан»; з 27.09.2004р по 27.04.2009 - проходив службу за контрактом у внутрішніх військах МВС України»; з 09.02.2011р. по 21.06.2011р - працював на ПП «Легіон-Безпеки»).
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 857-У від 03.04.2007 було доповнено ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003р. пунктом 17.
Згідно вказаних змін, які набрали чинності 08.06.2007р., загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню стали підлягати і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу.
При цьому, у п. 2 ч. 1ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003р., визначено, що страхувальниками, відповідно до цього Закону є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 7-9, 12-14, 17 і 18 статті 11 цього Закону.
Згідно абз. 3 ч. 1 ст.21 Закону № 1058-ІУ від 09.07.2003р., для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від підприємств, установ, організацій та військових формувань.
Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону № 1058-ІУ від 09.07.2003р. страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом». Як було вказано вище, система персоніфікованого обліку відносно військовослужбовців була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 857-У від 03.04.2007 р. До цього, порядок, умови та підстави призначення пенсії по інвалідності визначався ст.ст. 23-26 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та наказу Міністерства фінансів України від 11.04.2016 №441 «Про внесення змін до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» поіменна інформація про суми нарахованого грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів почало надаватись тільки з 01.06.2016.
Так, згідно із ч. 1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають право громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону та інші особи, передбачені цим законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування» у редакції, яка діяла в період проходження позивачем військової служби та військової служби за контрактом, було передбачено, що страхові внески до солідарної системи нараховувалися на суми грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям та працівникам воєнізованих формувань у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Щодо посилання відповідача про відсутність у позивача страхового стажу у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків, згідно даних персоніфікованого обліку, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюються в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску назагальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.
Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування`вбачається, що реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд.
Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах першому і другому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», облік осіб, зазначених у пунктах 1,4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», саме обов`язками платника єдиного внеску є: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника, єдиного внеску поштового відправлення із звітністю; перевіряти під час прийняття на роботу наявність у фізичної особи посвідчення застрахованої особи; повідомляти у складі звітності про прийняття на роботу фізичної особи, відомості про яку відсутні в Державному реєстрі або яка не пред`явила на вимогу платника єдиного внеску посвідчення застрахованої особи, та подавати необхідні відомості і документи для взяття на облік зазначеної особи; отримувати в територіальному органі Пенсійного фонду посвідчення застрахованої особи в порядку, встановленому Пенсійним фондом, та видавати їх застрахованим особам; повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру, про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей.
Відповідно до п. 9 ч. 2.ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, здійснюють органи Пенсійного фонду.
Стаття 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначає, що Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань: формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; здійснює контроль, у тому числі спільно з органами доходів і зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані: забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.
З огляду на викладені вище положення Закону вбачається, що обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску; ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігання таких відомості в порядку, передбаченому законодавством, покладено на платника єдиного внеску - військову частину НОМЕР_1 та Державну установу «Черкаський слідчий ізолятор» , а контролюючі функції покладено на органи Пенсійного фонду України.
Відсутність інформації в реєстрі застрахованих осіб за період проходження військової служби за контрактом позивача не є його виною, а тому не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії по інвалідності.
Щодо строку, з якого позивач має право на призначення пенсії по інвалідності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії по інвалідності призначаються з дня встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3-х місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Інвалідність позивачу встановлена з 01.03.2017 року, з заявою про призначення пенсії він звернувся 29.03. 2017 року, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія позивачу повинна бути призначена з дня встановлення інвалідності 01.03.2017 року.
Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що діями відповідача порушено право позивача ОСОБА_1 на отримання пенсії по інвалідності, та вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом скасування рішення (протоколу №24/2 від 04.04.2017 року) про відмову в призначення позивачу пенсії по інвалідності, а також про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період проходження військової служби за контрактом,та службу в Черкаському слідчому ізоляторі, про призначення та виплату йому пенсію по інвалідності.
За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області - залишити без задоволення.
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2017 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлений 17.01.2018 року.