Справа № 761/35662/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Качак Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 28 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2017 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку призначеної пенсії та виплати з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 30.11.2016 року та виплатити суми недоотриманої пенсії з цього часу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства, перераховано пенсію йому без урахування отримуваних додаткових видів грошового забезпечення у вигляді щомісячної додаткової грошової допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 позов задоволено частково: визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії із врахування відповідних грошових допомог у її розмірі, - протиправними, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 08 вересня 2017 року, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до вимог ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи виплачене грошове забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: грошову допомогу на оздоровлення в сумі - 11 350,69 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі - 4 040,06 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди в сумі - 61 093,01 грн., згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України за №305/637 від 08 вересня 2017 року та провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині визначення дати здійснення дій зобов'язального характеру, подав апеляційну скаргу, в якій зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату його пенсії з 30 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що про порушене своє право дізнався 05 липня 2017 року, з дня нарахування пенсії на картковий рахунок, отже, на думку позивача, він має право на виплату її різниці в межах 12 місяців за минулий час.

Сторони в судове засідання не з'явилися про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

З 15.12.2017 набрав законної сили Кодекс адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Відповідно до п.10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 29.09.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розрахунок пенсії в сумі - 3459,99 грн. був обчислений виходячи з посадового окладу - 1175 грн., окладу за військове звання - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років - 456 грн. та середеньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці - 3759 грн., а всього - 5521,41 грн.

22 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки її призначення відбулося без врахування всіх видів грошового забезпечення.

18 вересня 2017 року позивач знов звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, якою просив залучити до його пенсійної справи Довідку Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України за №305/637 від 08 вересня 2017 року про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з 22.08.2017 по 29.11.2016 року, згідно якої ОСОБА_2 було нараховано: грошову допомогу на оздоровлення в сумі - 11350,69 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі - 4040,56 грн., одноразову грошової допомоги при звільненні в сумі - 4812,16 грн. та щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі - 61 093,01 грн.

Як вбачається з пояснень з листів-відповідей відповідача від 05.09.2017 року за зверненням позивача, то останній при відмові в перерахунку пенсії позивачу посилається на відсутність вказаних видів грошового забезпечення у чинному законодавстві, а законодавством не передбачено врахування в пенсію таких видів грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, премія, грошова компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні, чим фактично відмовив у здійсненні такого перерахунку.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до п. 7 постанови КМ України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

При призначенні пенсії позивачу відповідач керувався положеннями вказаних постанов.

Перевіряючи на відповідність вимогам Закону оскаржувані дії відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ст. 8 Конституції України передбачає, що Конституція має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативні акти повинні їй відповідати. Відповідно до Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; дотримання державою і її органами встановлених законом особистих, майнових прав гарантується Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст. 8, ч.2, 3, 4 ст. 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує Конституцію, закони України, інші нормативно-правові акти; у разі невідповідності акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду вищенаведеного вбачається, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

А отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що призначена позивачу пенсія підлягає перерахунку з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Виходячи з аналізу встановлених фактичних обставин справи на підставі наведених норм законодавства, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 12 лютого 2013 року, 14 січня 2014 року та 24 лютого 2015 року у справах № № 21-445а12, 21-463а13, 21-552а14 відповідно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки в наданій позивачем довідках є дані про отримання ОСОБА_2 щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, позов підлягає задоволенню в даній частині.

Проте, апелянт не згоден з датою початку здійснення перерахунку пенсії.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою апелянт обґрунтовує свої доводи, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, з аналізу вищезазначеного вбачається, що по-перше, перерахунок пенсії провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

З матеріалів справи вбачається, що на час здійснення перерахунку пенсії позивачу у відповідача була відсутня інформація про отримання ОСОБА_2 щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оскільки довідка Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України за №305/637, на яку посилається позивач датована лише 08 вересня 2017 року.

Доказів щодо обізнаності відповідача про отримання ОСОБА_2 зазначених виплат позивачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду, отже підстав для визнання дій відповідача протиправними раніше часу видачі довідки, тобто до 08 вересня 2017, немає.

По-друге, посилання позивача на ч. 2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є помилковим, оскільки дана частина статті регулює питання щодо подальшого підвищення пенсії за новими документами, що не стосується даного спору.

Відповідно до частин першої, другої та шостої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Водночас згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови. Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлений 18.01.2018.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 28 листопада 2017 р. - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 28 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль