Справа № 522/9593/17
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9593/17
Провадження № 2а/522/766/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши в розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одеси щодо невиконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 23.12.2015 у справі № 522/24503/15-а і щодо відмови у нарахуванні, призначенні та виплаті довічного грошового утримання у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 у справі №1-8/2016, а саме у розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, виходячи зі стажу судді ОСОБА_1 у розмірі 34 роки 01 місяць 18 днів без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання протиправною; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1) службу в збройних силах 02 роки 02 місяці 01 день; 2) період роботи на посадах старшого слідчого Іллічівської транспортної прокуратури Одеської області, заступника Іллічівського природоохоронного прокурора Азово-Черноморської природоохоронної прокуратури, заступника Іллічівського міжрайонного природоохоронного прокурора прокуратури Одеської області 08 років 09 місяців; 3) період роботи суддею господарського суду Одеської області 23 роки 03 місяці 15 днів; як особі, яка має стаж роботи станом на 18 листопада 2015 року 34 роки 01 місяць 18 днів; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі перерахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до довідок господарського суду Одеської області; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати позивачу перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю та надав суду заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що чинним законодавством не передбачено включення строку служби в Збройних силах та перебування на посадах слідчих до стажу для призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 за № 788-VІІІ Позивача звільнено з посади судді господарського суду Одеської області у відставку відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України.

На підставі вищезазначеної постанови Верховної Ради України наказом голови господарського суду Одеської області від 18.11.2015 № 23-к ОСОБА_1 відраховано з займаної посади.

Відділом кадрів господарського суду Одеської області було надано пакет відповідних документів для звернення до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (правонаступником якого є Відповідач) для призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

З довідки господарського суду Одеської області, копії трудової книжки та військового квитка вбачається, що стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання в Позивача становить 34 роки 01 місяць 18 днів.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.12.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Приморському районі м. Одеси про визнання дій противними та зобов'язання призначити, нарахувати і виплати щомісячне довічне грошове утримання задоволено. Визнано відмову Управління пенсійного фонду України у Приморському районі Одеси у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання, як судді у відставці протиправною. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 %, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно з положеннями частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно довідки господарського суду Одеської області про заробітну плату починаючи з 22.11.2015, без обмежень максимальним розміром.

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною розміру грошового утримання судді, який працює на посаді судді господарського суду Одеської області без обмежень максимальним розміром, згідно діючого законодавства і постанови Приморського районного суду міста Одеси від 23.12.2015 року у справі № 522/24503/15-а.

Листом від 19.12.2016 року № 724/Б-11 УПФУ у Приморському районі м. Одеси повідомило, що процент розрахунку щомісячного довічного утримання Позивача, як судді у відставці, встановлено в розмірі 86 % на підставі статті 137 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII.

03.05.2017 року Позивач повторно звернувся з листом до Відповідача про усунення допущеної помилки при нарахуванні довічного грошового утримання судді у відставці.

11.05.2017 року на адресу Позивача надійшов лист Відповідача за № 181/Б-01 від 11.05.2017 року про відмову у перерахунку та збільшенні довічного грошового утримання до 90% від грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді. Відповідач, із посиланням на статтю 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 р. за № 1402-VIII, повідомив про те, що не включаються до стажу роботи на посаді судді періоди проходження служби в збройних силах, період роботи на посадах старшого слідчого Іллічівської транспортної прокуратури Одеської області, заступника Іллічівського природоохоронного прокурора Азово-Черноморської природоохоронної прокуратури, заступника Іллічівського міжрайонного природоохоронного прокурора прокуратури Одеської області, а відповідно із цим відсутні підставі для збільшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 86 % до 90 % від грошового утримання працюючого судді.

Відповідно до статті 137 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Проте, згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, а також пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Конституційний суд України визначив наступний порядок виконання рішення: застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453- VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим а ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку».

Вищенаведені норми Конституції України та зазначені рішення Конституційного Суду України свідчать про те, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07 липня 2010 року, яка підлягає застосуванню в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Статтею 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 №584/95, виданим відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України, передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби (стаття 1 втратила чинність на підставі Указу Президента України від 20 березня 2008 року №248/2008).

Тобто, на час дії Указу Президента України від 10.07.1995 р. № 584/95 до стажу роботи, що давав Позивачу як судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, календарний період проходження строкової військової служби.

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, яка набрала чинності з 01.03.2008, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» шляхом доповнення пункту 3-1 абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормою прямої дії. Гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права, свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із довідкою господарського суду Одеської області, копії трудової книжки та військового квитка стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку для отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 34 роки 01 місяць 18 днів. До вказаного стажу роботи на посаді судді на отримання щомісячного довічного грошового утримання включено час перебування безпосередньо на посаді судді - 23 роки 03 місяці 15 днів, а також: службу в збройних силах 02 роки 02 місяці 01 день; період роботи на посадах старшого слідчого Іллічівської транспортної прокуратури Одеської області, заступника Іллічівського природоохоронного прокурора Азово - Черноморської природоохоронної прокуратури, заступника Іллічівського міжрайонного природоохоронного прокурора прокуратури Одеської області 08 років 09 місяців.

Отже, на час прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 року, Позивач мав вже понад 10 років безпосередньо суддівського стажу, тобто останній підпадав під дію вказаного закону і за ним зберігалося визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Такими нормативно-правовими актами були Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 та Закон України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 р. (в редакціях від 07.07.2010 р.); постанова Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 р. (втратила чинність 01.01.2012 р.) із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, яка набрала чинності з 01.03.2008 р.; Указ Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 р. № 584/95; Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці», затверджене наказом Державної судової адміністрації України від 25.08.2005 р. № 94, зареєстроване в Мінюсті України 01.11.2005 р. за № 1314/11594.

Отже, з врахуванням положень статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 рокум та наявності суддівського стажу - 34 роки 01 місяць 18 днів ОСОБА_1 після звільнення з посади судді повинно бути призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90%, грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи наведене, Відповідач при визначенні Позивачу стажу роботи на посаді судді повинен був керуватися положеннями Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 р. (в редакції від 07.07.2010 р.); постановою Кабінету Міністрів року України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 р. (втратила чинність 01.01.2012 р.); Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95; Положенням про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці», затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 25.08.2005 р. № 94, зареєстрованим в Мінюсті України 01.11.2005 р. за № 1314/11594, і визначити ОСОБА_1 розмір щомісячного довічного грошового утримання на підставі розрахунку суддівського стажу, зробленого господарським судом Одеської області, який складає 34 роки 01 місяць 18 днів, та довідці про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання.

За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд вважає, що Відповідач, вирішуючи заяву Позивача про призначення щомісячного грошового утримання, а в подальшому й про його перерахунок та збільшення до 90 %, незаконно застосував положення статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року за № 1402-VIII, визначив ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді та безпідставно не включив до нього періоди проходження служби в збройних силах, період роботи на посадах старшого слідчого Іллічівської транспортної прокуратури Одеської області, заступника Іллічівського природоохоронного прокурора Азово-Черноморської природоохоронної прокуратури, заступника Іллічівського міжрайонного природоохоронного прокурора прокуратури Одеської області, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складав - 34 роки 01 місяць 18 днів (з них стаж роботи безпосередньо суддею - 23 роки 03 місяці 15 днів) та є підставою для призначення довічного грошового утримання, його збільшення з 86 % до 90 % від грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно довідки господарського суду Одеської області про заробітну плату, починаючи з 03.05.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одеси щодо невиконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 23.12.2015 року у справі № 522/24503/15-а і щодо відмови у нарахуванні, призначенні та виплаті довічного грошового утримання у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 р. від 08.06.2016 р. у справі №1-8/2016, а саме у розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, виходячи зі стажу судді ОСОБА_1 у розмірі 34 роки 01 місяць 18 днів без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - протиправними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

1) службу в збройних силах 02 роки 02 місяці 01 день;

2) період роботи на посадах старшого слідчого Іллічівської транспортної прокуратури Одеської області, заступника Іллічівського природоохоронного прокурора Азово-Черноморської природоохоронної прокуратури, заступника Іллічівського міжрайонного природоохоронного прокурора прокуратури Одеської області 08 років 09 місяців;

3) період роботи суддею господарського суду Одеської області 23 роки 03 місяці 15 днів; як особі, яка має стаж роботи станом на 18 листопада 2015 року 34 роки 01 місяць 18 днів.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі перерахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до довідок господарського суду Одеської області.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у письмовій формі через Приморський районний суд м. Одеси (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення суду складено та підписано 12 січня 2018 року.

Суддя Л. М. Чернявська

12.01.2018