Справа № 640/9823/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/9823/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю:

секретаря - Бломберус С.А.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №640/9823/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції ГУ НП в Харківській області про скасування постанови, -, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 27.06.2017 року звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову відповідача серії БР №660592 від 22.06.2017 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.06.2017 відповідач склав відносно неї постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що вона начебто була причетна до ДТП, що сталася у м. Харкові по вул. Плеханівський, 149, о 23 год. 00 хв., та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила підпункти "а", " ґ" пункту 2.1 ПДР України. Інспектор поліції мав право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення виключно в приміщенні Управління патрульної поліції у м. Харкові, за результатами своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, з обов'язковим роз'ясненням та забезпеченням реалізації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Однак, розгляд справи інспектором відносно неї носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником патрульної поліції наперед. Інспектор не з'ясував фактичних обставин справи та не врахував пояснення позивача, яка зазначила, що вона була пасажиром, а не водієм транспортного засобу HONDA CIVIC, д/н НОМЕР_1, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 cm. 126 КУпАП. Вона не керувала вищезазначеним транспортним засобом та не була причетною до ДТП, тому не була зобов'язана мати при собі та пред'являти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вона заявляла клопотання про надання їй правової допомоги, однак інспектор ніяким чином не відреагував на це клопотання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Зазначив, що ОСОБА_2 не керувала вищезазначеним транспортним засобом та не була причетною до ДТП, про що неодноразово повідомляла патрульним, однак її було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також, Постановами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.09.2017 року провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 КУпАП було закрито, у звязку з відсутністю складу вказаних правопорушень. Зокрема, судом було встановлено, що ОСОБА_2 не була водієм автомобіля НОМЕР_2, коли сталося ДТП 21.06.2017 приблизно о 23 год. На відео з нагрудної камери інспектора поліції видно, що під час оформлення матеріалів ДПТ позивачка не була водієм вказаного транспортного засобу, зокрема, поліцейські питали: хто був за кермом автомобіля, казали, що незрозуміло хто був водієм, мабуть вона була за кермом. Все вказане свідчить, що у поліцейського не було доказів для твердження, що позивачка була водієм автомобіля, однак її все-одно було незаконно притягнуто за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач та представник третьої особи не зявилися, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили, письмових заперечень (відгуків) не надали.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №660592 від 22.06.2017 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_3, позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 21.06.2017 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, була причетна до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у м. Харкові по вул. Плеханівський поблизу буд. 149, та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила підпункти "а", "ґ" п. 2.1 ПДР України, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові позивачка зазначила, що з постановою не згода, оскільки не керувала транспортним засобом, тому не мала при собі вказаних документів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не зявлявся неодноразово, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що вона не була водієм автомобіля НОМЕР_3, коли сталася дорожньо-транспортної пригоди по вул. Плеханівський поблизу буд. 149, о 23 год.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З відео з нагрудних камер поліцейського вбачається, що поліцейські питали у позивача, хто був водієм автомобіля за участю якого сталося ДТП, однак позивачка неодноразово зазначала, що вона не була водієм цього автомобіля, а за кермом був інший чоловік. Також вбачається, що у поліцейських не було достатніх доказів вважати, що саме ОСОБА_2 була водієм, однак оскільки потрібно було «все довести до логічного завершення», інспектор вважав, що все ж таки водієм була позивачка.

Разом з тим, належних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що позивачка була водієм вказаного автомобіля надано не було.

Крім того, з Постанов Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.09.2017 року у справі №641/4198/17 вбачається, що за наслідками вказаної ДТП, що відбулась по вул. Плеханівський поблизу буд. 149, о 23 год. поліцейським було складено відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП. Провадження за вказаними правопорушеннями відносно неї були закриті у звязка у з відсутністю складу правопорушень, оскільки суд прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що саме ОСОБА_2 на час ДТП була водієм вказаного автомобіля, а відтак вона не є субєктом вказаних правопорушень.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Водій це - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії (п. 1.10 ПДР України).

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивачка була водієм вказаного транспортного засобу 21.06.2017 року о 23 год., то підстави для покладення на неї обовязків та вимог п. 2.1 а), ґ) ПДР відсутні.

Таким чином, підстави для ствердження про порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху та ч. 1 ст. 126 КУпАП відсутні, тому оскаржувана постанова від 22.06.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП - підлягають задоволенню.

З приводу незаконності розгляду справи на місці вчинення правопорушення, а не в будівлі УПП м. Харкова суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.

У звязку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАп, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Володимирівни задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №660592 від 22.06.2017 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, корп.. 1, кв. 43.

Відповідач Інспектор роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_3, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, 315а.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції ГУ НП в Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, 315а.

Головуючий

Повний текст Рішення було виготовлено 12.01.2018 року.