Справа № 556/1054/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Котик Л.О.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" січня 2018 р. Справа № 556/1054/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "05" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку , -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Володимирецького об'єднаного управління ПФУ Рівненської області про призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку, в якому просив зобов»язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, знизивши пенсійний вік відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. З дня народження по 15.03.1989 року він був зареєстрований і проживав в с. Собіщиці Володимирецького району, яке відноситься до ІІІ зони добровільного гарантованого відселення. З 26.12.1985 року працює на Рівненській АЕС, і щоб отримати квартиру в м. Кузнецовську вимушений був знятися з реєстрації в с. Собіщиці, хоча продовжував там проживати до січня 1990 року. У с. Собіщиці жили його батьки, дружина, діти. А невелика відстань від с. Собіщиці до м. Кузнецовська дозволяла йому їздити на роботу в м. Кузнецовськ. Зазначене вище свідчить, що він проживав у зоні гарантованого добровільного відселення понад 3 роки і має право на призначення пільгової пенсії, згідно ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області позов задоволено.

Зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити пенсію за віком з 28 червня 2017 року, знизивши йому пенсійний вік відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився в с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, і йому виповнилось 54 роки.

12.06.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

30.06.2017 року відповідач листом № 1940/05-01 повідомив позивача про відмову у призначені пенсії з тих підстав, що станом на 01.01.1993 року в зоні гарантованого добровільного відселення він прожив лише 2 роки 10 місяців 20 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків щодо протиправності дій відповідача, а тому задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

У ст. 46 Конституції України зазначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що особам, які проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, особам, які постійно проживали у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, із зменшенням додатково на 1 рік за два роки проживання, але не більше 6 років.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що наявність у позивача посвідченням потерпілого від Чорнобильської категорії категорії 3 серії Б №201460, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією є достатнім підтвердженням того, що він на протязі не менше 3 років проживав або постійно працював саме у зоні гарантованого добровільного відселення.

Відтак, суд першої інстанції враховуючи посвідчення потерпілого та надані відповідачу довідки про період проживання позивача в зоні добровільного відселення, дійшов висновків, що позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а тому порушене право позивача підлягає захисту.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, колегія суддів виходить , з такого.

Згідно розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку надаються такі документи :

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, враховуючи наведене, позивач до заяви про призначення пенсії повинен надати відповідачу посвідчення потерпілого та довідку органу місцевого самоврядування, яка підтверджує його проживання в зоні добровільного відселення станом на 01.01.1993 року не менше трьох років.

Натомість відповідачу та суду першої інстанції було надано довідку виконавчого комітету Собіщицької сільської ради від 4.10.2016 року №02-27/993, в якій зазначено, що ОСОБА_3 проживав в с. Собіщиці Володимирецького району з 27.06.1963 року по 15.03.1989 року і з 02.10.2008 року по даний час.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року, с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, документами, які надані відповідачу під час розгляду питання про призначення пенсії пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку було підтверджено, що позивач в зоні гарантованого добровільного відселення прожив станом на 01.01.1993 року - 2 роки 10 місяців 20 днів.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач дослідивши надані йому документи правомірно відмовив позивачу у призначені пенсії зі зниження пенсійного віку, оскільки до заяви про призначення пенсії, позивачем не було належних документів, які підтверджували б постійне проживання у зоні добровільного відселення станом на 01.01.1993 року не менше 3 років.

Стосовно ж врахування судом першої інстанції показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, то такі покази не підтверджено жодними іншими документами у справі, з яких можливо було б підтвердити або перевірити покази обумовлених свідків щодо періоду та місця проживання позивача. Окрім того, такі покази свідків суперечать записам у трудовій книжці НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з 26.12.1985 року працює на Рівненській АЕС в м. Кузнецовську (нині м. Вараш) та довідці ЖЕД №1 м. Кузнецовськ №2104 від 22.06.2016 р, відповідно до якої ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, з 17 березня 1989 року по 1.03.1994 року.

Водночас, суд першої інстанції та позивач не врахували, що факт постійного проживання особи в певному місці не може бути встановлений судом у порядку адміністративного судочинства. Вказаний факт встановлюється судом за зверненням позивача в порядку цивільного судочинства, що не було здійснено позивачем.

За наведених обставин справи, рішення суду першої інстанції про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є таким що постановлено за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Позивачем надано суду апеляційної інстанції довідку виконкому Собіщенської сільської ради Володимирецького району Рівненської області №02-27/924 від 26.10.17року про те, що ОСОБА_3 був зареєстрований в с. Собіщиці Володимирецького району з 27.06.1963 року по 15.03.1989 року, але фактично проживав селі с. Собіщиці Володимирецького району до 1993року. Однак, довідка не була предметом дослідження відповідача під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 ( із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-2) управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі є органом, що призначає пенсію та з'ясовує обставини щодо наявності у особи відповідного стажу у позивача, що дає йому право на призначення пенсії.

Після надходження заяви та за документів орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто підставою для повідомлення про відмову у призначені пенсії може бути виключно рішення ПФУ, прийняте з цього питання.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Окрім обумовленого, колегія суддів зазначає, що для прийняття рішення про призначення пенсії необхідно дослідити (не лише обставини стосовно періоду та місця проживання особи та наявність у особи права на зменшення пенсійного віку ) і ряд інших обов'язкових складових та документів, що дає йому право на призначення пенсії.

Враховуючи обумовлене, суд не перевіривши всіх складових від яких залежить призначення пенсії (в тому рахунку і щодо страхового стажу) не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008року, постанові ВАСУ від 28.07.2015року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За наведених обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Натомість, суд першої інстанції при прийнятті рішення зазначених обставин та положень законодавства не врахував, у зв'язку з чим перебрав на себе повноваження, які належать виключно відповідачу та призначив пенсію позивачу без фактичного з'ясування всіх обставин, які дають право особі на призначення пенсії пенсійним органом.

З огляду на викладені обставини справи, ураховуючи надану суду апеляційної інстанції довідку виконкому Собіщицької сільської ради №02-27/924 від 26.10.17року та приймаючи до уваги, що названа довідка не була предметом дослідження відповідача під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, з метою захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про зобов'язання відповідача в установленому порядку розглянути повторно подану позивачем заяву і документи про призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і прийняти відповідне рішення з урахуванням названої довідки.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити частково, постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "05" вересня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області в установленому порядку розглянути повторно подану ОСОБА_3 заяву і документи про призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийняти відповідне рішення з урахуванням довідки, виданої виконкомом Собіщенської сільської ради Володимирецького району Рівненської області №02-27/924 від 26.10.17року (про те, що ОСОБА_3 був зареєстрований в с. Собіщиці Володимирецького району з 27.06.1963 року по 15.03.1989 року, але фактично проживав селі с. Собіщиці Володимирецького району до 1993року).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст постанови виготовлено "16" січня 2018 р.