Справа № 804/7239/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 р. Справа № 804/7239/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Російсько-Українське спільне Науково-виробниче підприємство Агрінол" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -
Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити та не заперечував щодо подальшого розгляду означеної справи в порядку письмового провадження.
Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що:
- за технічною інформацією, яка отримана з мережі Інтернет, наданий позивачем до документів митного оформлення товар Hitec 631 використовується в якості інгібітору корозії при виготовленні антикорозійних канатних, консерваційних, калібрувальних мастильних матеріалів;
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до згенерованих митних формальностей та у зв'язку з виникненням складного випадку класифікації товару посадовою особою м/п «Спеціалізований» направлено запит від 13.09.2017р. № 412547/КТ/18 до спеціалізованого підрозділу митниці - відділу класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів.
Оскільки товар за своєю природою не дозволяє здійснити ідентифікацію візуальним шляхом, відділом класифікації товарів запропоновано підрозділу митного оформлення здійснити відбір проб (зразків) для проведення лабораторних досліджень в експертному підрозділі з питань експертизи та досліджень.
13.09.2017р. відібрано зразки та надісланий запит від 14.09.2017р. № 04-50-69-1-37/126 до Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз (ДПМЕ) ДФС України.
За технічною інформацією наданий позивачем до документів митного оформлення товар Hitec 631 використовується в якості інгібітору корозії при виготовленні антикорозійних канатних, консерваційних, калібрувальних мастильних матеріалів.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини першої статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Частиною другою цієї статті передбачено, що митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Частиною першою статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Згідно положень статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД. Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженою Законом України "Про Митний тариф України" та яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів. Класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів.
Відповідно до розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.
Відповідно до основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється, виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Згідно пояснень до товарної позиції 38 11 90 до цієї групи включаються крім нафтопродуктів, з тією ж метою використовуються такі рідини:
(a) палива на основі спиртів (наприклад, газохол); та
(b) синтетичні мастила:
(1) на основі складних ефірів органічних кислот (адипатів (адипінатів), азелаїнатів, складних неопентилполіолових ефірів) або неорганічних кислот (триарилфосфатів);
(2) на основі поліефірів (поліоксиетилен (поліетилен гліколь) чи поліоксипропілен (поліпропиленгліколь);
(3) на основі силіконів.
Ці присадки насправді ті самі, що і використовувані для відповідних нафтопродуктів.
До цієї товарної позиції не включаються окремі елементи та сполуки визначеного хімічного складу (переважно група 28 або 29) або нафтові сульфонати не у вигляді препаратів.
До цієї товарної позиції також не включаються:
(a) мастильні матеріали на основі дисульфіду молібдену (товарна позиція 3403);
(b) колоїдний графіт у суспензії в маслі або в іншому середовищі і напівколоїдний графіт (товарна позиція 3801).
Крім того, товарна категорія 3811 включає антикорозійні препарати на основі органічних солей (сульфоналів) кальцію та барію, а також на основі амінів чи алкілярних кислот.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем імпортувався товар - присадка Hitec 631, хімічна основа якої складається з синтетичного довголанцюгового алкілбензолового сульфонату барію.
Відповідно до інформації постачальника Hitec 631 є присадкою, яка застосовується в якості інгібітора корозії для виробництва антикорозійних канатних, консерваційних, калібровочних мастильних матеріалів.
З пояснень представника позивача судом встановлено, що присадка Hitec 631 використовувалась позивачем для виробництва моторних танкових олив.
Проте, позивачем імпортувався інгібітор корозії для виробництва мастильних матеріалів. Також, в описах до товару імпортованого позивачем, який наданий постачальником, не зазначено, що даний товар є паливом на основі спиртів та/або є синтетичним мастилом.
Крім того, суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 року №654 затверджено Порядок взаємодії митних органів із Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи при проведенні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів (далі - Порядок №654), який розроблено відповідно до вимог статей 356 та 357 Митного кодексу України, з метою вдосконалення експертної діяльності митних органів, підвищення ефективності та якості їх роботи з виконання завдань щодо повноти справляння митних платежів до Державного бюджету України, протидії контрабанді та порушенням митних правил при переміщенні товарів через митний кордон України.
Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №654 направлення запитів щодо проведення дослідження (аналізу, експертизи) до експертних підрозділів Управління проводиться митними органами при здійсненні ними митного контролю та митного оформлення товарів, якщо виникла потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки з метою встановлення характеристик, визначених у частині першій статті 356 Митного кодексу України.
Таким чином, суд зазначає, що у разі виникнення у митного органу сумнівів щодо характеристик імпортованого позивачем товару, відповідач мав право у встановленому законодавством порядку направити запит до Управління лабораторних досліджень митної служби.
Відповідно до частини сьомої статті 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на означене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1600,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова