Справа № П/811/1895/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 рокусправа № П/811/1895/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя -доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання:Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 р. (суддя Притула Н.М.) у справі № П/811/1895/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростандарт Сервіс" до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Агростандарт Сервіс" звернулося з позовом до суду в якому з урахуванням змін позовних вимог просило визнати протиправною бездіяльність Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо невиконання умов договору "Про визнання електронних документів", укладеного між ТОВ "Агростандарт Сервіс" та Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, визнати протиправними дії Кіровоградської ОДПІ щодо неприйняття та не реєстрації 12.02.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкового документу, а саме податкової накладної складеної та направленої на реєстрацію ТОВ "Агростандарт Сервіс" (код 40146702), а саме податкової накладної №2 від 12.02.2017 року в її кількісних та вартісних показниках та визнати податкову накладну №2 від 12.02.2017 року, складену ТОВ "Агростандарт Сервіс" в її кількісних та вартісних показниках такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня 12.02.2017 року о 20:15:53 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що такої підстави для відмови у прийнятті та реєстрації податкових накладних як "Можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності" не передбачено чинним законодавством, а тому при відсутності інших підстав для відмови у реєстрації, податкова накладна вважається такою, що зареєстрована у Єдиному державному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, тобто датою і часом її надіслання на реєстрацію.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.04.2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Кропивницької ОДПІ щодо неприйняття та не реєстрації 12.02.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкового документу, а саме податкової накладної складеної та направленої на реєстрацію ТОВ «Агростандарт Сервіс» (код 40146702), а саме податкової накладної №2 від 12.02.2017 року в її кількісних та вартісних показниках; визнано податкову накладну №2 від 12.02.2017 року, складену ТОВ "Агростандарт Сервіс" в її кількісних та вартісних показниках такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня 12.02.2017 року о 20:15:53 год. В решті позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, податкова інспекція звернулася до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що квитанція №1 щодо результату прийняття/неприйняття звітів та реєстрації податкових накладних формує ДФС України, тому надати пояснення по даному питанню Кропивницька ОДПІ не може, оскільки працівники контролюючого органу районного рівня не володіють алгоритмом формування помилок та їх методологією при реєстрації податкових накладних на рівні Єдиного реєстру податкових накладних. Стосовно реєстрації ТОВ "Агростандарт Сервіс" у якості суб'єкта електронного документообігу на рівні Кропивницької ОДПІ зазначають, що після позитивної обробки договору встановлено, що ТОВ "Агростандарт Сервіс" не було підключено до системи електронного документообігу на рівні ДФС України з невідомих причин. Отже позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження порушення саме відповідачем вимог Закону в частині неприйняття податкових накладних ТОВ "Агростандарт Сервіс".

За результатами розгляду апеляційної скарги апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Сторони по справі до судового засідання не з'явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить висновку, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

За матеріалами справи встановлено, ТОВ "Агростандарт Сервіс" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків.

Між Кіровоградською ОДПІ та ТОВ "Агростандарт Сервіс" укладений Договір про визнання електронних документів №11012017 від 11.01.2017 року, який згідно квитанції №2 був прийнятий, копія квитанції знаходиться в матеріалах справи на а.с.50-51.

Отже, відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді позивача у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

Доказів припинення вказаного Договору суду не надано.

З метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем було подано до єдиного вікна подання електронної звітності ДПА засобами телекомунікаційного зв'язку податкову накладну №2 від 12.02.2017 року, виписану ТОВ "Агро-Інкам-Трейд".

Згідно квитанцій № 1 від 12.02.2017 року податкова накладна №2 від 12.02.2017 року була доставлена до центрального рівня ДПС України та не прийнята у зв'язку із помилкою: "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.08 №233, а саме: . Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності".

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача у зв'язку з обставинами які стали підставою для відмови у реєстрації податкової накладної згідно з квитанцією є протиправними оскільки такі підстави не визначені і Порядком від 29.12.2010 року № 1246. Щодо позовної вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії суд виходив з того, що у разі визнання протиправним неприйняття податкової накладної з зазначенням того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою і зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником, податку податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації. Щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання умов договору про визнання електронних документів, укладеного між ТОВ "Агростандарт Сервіс" та Кіровоградською ОДПІ, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів не виконання Кіровоградською ОДПІ умов договору про визнання електронних документів, а отже відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, що могла б слугувати підставою для задоволення позовних вимог ТОВ "Агростандарт Сервіс".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, ТОВ "Агростандарт Сервіс" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків.

Між Кіровоградською ОДПІ та ТОВ "Агростандарт Сервіс" укладений Договір про визнання електронних документів №11012017 від 11.01.2017 року, який згідно квитанції №2 був прийнятий .

З метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем було подано до єдиного вікна подання електронної звітності ДПА засобами телекомунікаційного зв'язку податкову накладну №2 від 12.02.2017 року, виписану ТОВ "Агро-Інкам-Трейд".

Згідно квитанцій № 1 від 12.02.2017 року податкова накладна №2 від 12.02.2017 року була доставлена до центрального рівня ДПС України але не прийнята у зв'язку із помилкою: "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.08 №233, а саме: . Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності".

Вважаючи своє право порушеним щодо нереєстрації контролюючим органом податкової накладної, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З матеріалів справи встановлено.

Позивач на виконання умов правочину виписав на користь покупця податкову накладну від 12.02.2017 року № 2 на загальну суму 64 800 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 10 800 000,00 грн.

З метою реєстрації податкової накладної від 12.02.2017 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач направив в електронному вигляді податкову накладну до Державної податкової служби України.

Проте, податковою службою 12.02.2017 року вказану податкову накладну не прийнято у зв'язку з тим, що «Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності».

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлені статтею 201 Податкового кодексу України.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку (пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачає, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів (послуг) зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Пунктом 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, передбачено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Згідно з підпунктом 7.6 пункту 7 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.02.2017року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агростантарт-Сервис» була подана податковому органу з використанням ключів електронного підпису податкова накладна в електронному вигляді, на підставі договору № 11012017 від 11.01.2017року, укладеного з Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання електронної звітності.

Однак, вказані документи податковим органом прийняті не були та, згідно відомостей квитанцій № 1 від 12.02.2017року Центрального порталу прийому звітності ДФС щодо неприйняття документу (тобто, розрахунку та повідомлення), зазначена причина «можливе розірванням договору про визнання електронної звітності».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень пп. 14.1.181 п. 14.1 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлені ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до абз. 4 - 8 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість-продавців товарів (послуг) встановлений Кабінетом Міністрів України постановою від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246).

Згідно абз. 2 п. 1 Порядку № 1246, подання податкової накладної та/або розрахунку коригування Державній податковій службі в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого Державною податковою службою.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до Реєстру та їх реєстрація проводиться шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній податковій службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

В силу п. 7 - 11 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється її розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться її реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначеного документу, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі. Датою та часом подання податкової накладної в електронній формі Державній податковій службі є дата та час, зазначені у квитанції про її прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної, надсилається протягом операційного дня продавцеві. Якщо протягом операційного дня продавцеві не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

Порядок електронного документообігу між платниками податків та контролюючими органами з приводу подання податкових документів в електронному вигляді із використанням електронного цифрового підпису регламентується Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008р. № 233, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за № 320/15011 (далі - Інструкція). Платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства на підставі укладеного з контролюючим органом договору про визнання електронних документів. Платник податків укладає один договір з територіальним органом ДФС за основним місцем обліку, який надає право подавати податкові документи до будь-якого органу ДФС, в якому такий платник перебуває на обліку. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Водночас, контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку. У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору платнику податків, договір з яким розірвано, ДФС надає право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 статті 49 розділу ІІ Податкового кодексу України (абзац третій пункту 49.4 статті 49 розділу ІІ Кодексу), про що зазначено в листі ДФС від 07.09.2016р. № 19336/6/99-99-08-02-01-15.

Під час апеляційного перегляду справи колегією суддів встановлено, що 12.02.2017 року, позивачем були подані податковому органу з використанням ключів електронного підпису податкова накладна з ПДВ в електронному вигляді на підставі договору № 11012017 від 11.01.2017року, укладеного з Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання електронних документів.

Однак, вказані документи прийняті не були та, згідно відомостей квитанцій № 1 від 12.02.2017 року Центрального порталу прийому звітності ДФС щодо неприйняття документу (тобто, розрахунку та повідомлення), зазначена причина «можливе розірванням договору про визнання електронної звітності».

Так, підставою для відмови у прийняті податкової звітності позивача було можливе припинення дії договору про визнання електронної звітності.

Згідно Інструкції № 233, платник податків може надіслати до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку податкові документи в електронному вигляді після того, як з цим органом ДПС укладено договір про визнання електронних документів, а також надано посилені сертифікати відкритих ключів, сформовані акредитованим центром сертифікації ключів. Цією ж Інструкцією затверджено текст примірного договору про визнання електронних документів. Розділом 6 договору визначено, що зазначений договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Органу ДФС надано право на дострокове розірвання договору в односторонньому порядку з підстав, визначених самим договором. Згідно п. 5 договору, у разі припинення його дії надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді, не приймається.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, договір діяв з 17.01.2017 року та станом на день подання позивачем документів в електронному вигляді, а саме 12.02.2017року, дія договору про визнання електронним документів припинена не була, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для неприйняття та нереєстрації поданих ТОВ «Агростантарт-Сервис» документів в електронному вигляді.

Згідно п. 7 Інструкції № 233, підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Інші підстави для прийняття податкового документа відсутні.

Як вбачається з квитанції № 1 від 12.02.2017 року, підставою для неприйняття слугувало можливе розірвання договору про визнання електронної звітності, що суперечить вимозі п.7 Інструкції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «Агростантарт-Сервис» в частині визнання протиправними дій податкового органу по неприйняттю податкової накладної від 12.02.2017 року та зобов'язання прийняти.

Крім цього, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ДФС утриматись від блокування електронної звітності та здійснення перешкод у її прийнятті згідно договору, оскільки вказані позовні вимоги є вимогами на майбутнє, що не відповідає спрямованості законодавства про адміністративне судочинство.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростантарт-Сервис» та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку що дана справа є незначної складності відповідно до вимог ч.6 статті 12 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308,310,315,316 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 р. у справі № П/811/1895/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17.01.2018 року та відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.01.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва