Справа № 826/1954/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Справа № 826/1954/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Уповноваженої особи надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язано Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах гарантованої суми відшкодування за її вкладом.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не є вкладником банку у розумінні чинного законодавства, а також на те, що судом першої інстанції було неправомірно стягнуто на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи, оскільки остання таких не має.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що зазначена постанова суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін та зазначає, що твердження апелянта про те, що вона не набула статусу вкладника банку, не відповідають приписам законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Новорічний стандарт» від 15.12.2015 р. № 228D-646063, відповідно до умов якого банк приймає грошові кошти вкладника в сумі 199000,00 грн. на термін з 15.12.2015 р. по 15.06.2016 р.

На підставі та на виконання умов зазначеного договору ОСОБА_3 перераховано вказану суму коштів на вкладний депозитний рахунок № НОМЕР_1.

04.04.2016 р. між ОСОБА_3 та позивачем укладено договір дарування грошових коштів, згідно з умовами якого ОСОБА_3 подарував позивачу грошові кошти, які знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_1, відкритому на його ім'я в Дегтярівському відділенні ПАТ «КБ «Хрещатик» на підставі вищевказаного договору № 228D-646063 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців з пролонгацією) від 15.12.2015 р. у розмірі 199000,00 грн. з нарахованими відсотками, компенсаціями тощо.

Крім того, 04.04.2016 р. між ПАТ «КБ «Хрещатик» як Банком з однієї сторони, гр. ОСОБА_3, що йменується в подальшому «Вкладник» та позивачем, що йменується в подальшому «Новий вкладник» з третьої сторони, укладено додатковий договір № 1 до договору № 228D-646063 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців з пролонгацією) від 15.12.2015 р., відповідно до умов якого фактично майнові права гр. ОСОБА_3 за зазначеним вище Договором банківського вкладу передано позивачу, у зв'язку з чим, договір № 228D-646063 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців з пролонгацією) від 15.12.2015 р. викладено у відповідній редакції.

05.04.2016 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 р. № 560 продовжено строк тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» та повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

02.06.2016 р. Правлінням Національного банку України прийнято рішення від № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».

На підставі зазначеного рішення виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016р. № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 р. по 05.06.2018 р. включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Костенку І.І.

16.01.2017 р. позивач звернулася до банку-агенту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою щодо виплати їй гарантованої суми відшкодування.

17.01.2017 р. позивач звернулася до відповідачів із заявами щодо включення її до додаткового переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Листом від 10.02.2017 р. № 2-2/681 відповвідач-2 повідомив позивача про те, що рішення щодо вкладів, кошти по яким, зокрема були подаровані, ще не прийнято.

Листом від 08.02.2017 р. № 21-036-3140/17 відповідач-1 повідомив позивача про те, що включення до переліку вкладників належить до компетенції Уповноваженої особи, а тому позивачу слід звернути саме до неї для отримання відповідної інформації.

Позивач, вважаючи, що її протиправно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик», звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є вкладником банку у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI і Уповноваженою особою було протиправно не включено її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі - Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14 ( далі - Положення № 14 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають виключно вкладники банку, тобто фізичні особи, які вступили у правовідносини із банком безпосередньо на підставі договору банківського вкладу (депозиту) або є власниками депозитних іменних сертифікатів.

При цьому, жодних виключень з вказаного правила законодавством не передбачено.

Таким чином, лише набуття фізичною особою статусу вкладника банку є правовою підставою для включення її Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що вкладником за договором банківського вкладу від 15.12.2015 р. № 228D-646063 є ОСОБА_3, а не позивач, безпосередньо між позивачем і ПАТ «КБ «Хрещатик» договір банківського вкладу (депозиту) не укладався, а за договором дарування від 04.04.2016 р. позивач набула правовий статус кредитора ПАТ «КБ «Хрещатик», а не вкладника у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI, що виключає наявність правових підстав для отримання ним гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та вказує на можливість задоволення його вимог до ПАТ «КБ «Хрещатик» в порядку черговості, згідно зі ст. 52 Закону № 4452-VI.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача про те, що між ПАТ «КБ «Хрещатик», ОСОБА_3 та нею було укладено додатковий договір № 1 до договору банківського вкладу від 15.12.2015 р. № 228D-646063, відповідно до якого вона набула статус нового вкладнику банку за вказаним договором.

Однак, апеляційний суд зазначає, що статтею 2 Закону № 4452-VI не передбачено можливості заміни вкладника на іншу особу, зокрема шляхом укладання додаткового договору.

Тому, виниклі правовідносини на підставі вищезазначеного договору дарування та в наступному вказаного додаткового договору № 1 за своєю суттю є відступленням права вимоги, що не надає достатніх і необхідних правових підстав для визнання особи вкладником банку і набуттям нею права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на це, колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що позивач не є вкладником банку у розумінні чинного законодавства.

Крім того, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія також встановила, що судом першої інстанції понесені позивачем судові витрати були присуджені за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду.

Однак, колегія суддів зазначає, що в даному випадку з положень Закону № 4452-VI вбачається, що, як було встановлено вище, Уповноважена особа є працівником Фонду і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має бюджетних асигнувань, що, окрім вищевикладеного, також вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права при ухваленні рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову у цій справі та вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно встановлено обставини, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 16 січня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: