Справа № 813/4015/17
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року справа № 813/4015/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Самардак М.М.,

представник відповідача Страхоцька А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, скасування наказу та повернення коштів,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного із позовом до до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в якому просить суд:

- визнати протиправним включення ОСОБА_1 до наказу про зняття премії повністю;

- скасувати наказ командира військової частини в частині зняття з ОСОБА_1 100% премії;

- повернути ОСОБА_1 незаконно зняті кошти у розмірі 100% премії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 з нього знято премію в розмірі 100 % за вересень 2017 року. Стверджує, що командуванням військової частини НОМЕР_1 порушений порядок зняття премій, передбачений наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», відповідно до якого, рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії зазначаються конкретні причини, що стали підставою для цього. Станом на вересень - жовтень 2017 року у військовій частині НОМЕР_1 відсутній рапорт безпосереднього начальника з клопотанням про позбавлення позивача премії, який слугує підставою для видачі наказу, відповідно до абз. 2 п. 31.1 розділу 31 вказаного наказу, командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково. Тобто командир військової частини має право, а не обов`язок позбавляти премій військовослужбовців у разі накладення на них дисциплінарних стягнень. Позивач вважає, що включення його в наказ про зняття премії є незаконним та необґрунтованим, а відтак звернувся до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача подала до суду заперечення проти позову та доповнення до заперечення обґрунтовані тим, що відповідно п. 31. 7 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок. Рішення про виплату премії оформляється наказом командира військової частини НОМЕР_1 на підставі рапортів командирів структурних підрозділів, за особовий склад управління та особовий склад, який безпосередньо підпорядкований командиру військової частини НОМЕР_1 на підставі рапорту начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до Інструкції про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), затвердженої командувачем Сухопутних військ Збройних сил України, дисциплінарне стягнення, що є накладеним законно та не оскаржувалось в судовому порядку, тягне за собою зняття премії. Відповідно зазначає, що командування військової частини діяло лише на підставі та в межах повноважень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді фельдшер-рятувальник рятувально парашутно десантної групи, яка знаходиться за адресою: м. Новий Калинів, Самбірський район, Львівська область.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2017 № 619 проведено службове розслідування за фактом вживання спиртних напоїв в службовий час сержантом ОСОБА_1 , в ході проведення якого, встановлено порушення позивачем вимог ст.11, 13, 16, абз. 3 ст. 30, ст. 37, абз. 1 ст. 286, абз. 1 ст. 345, абз. 3, 4, 10, 12,241 ст. 128, абз. 1 ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду.

03.10.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 813 «Про преміювання військовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцям за підсумками роботи у вересні місяці 2017 року», наказано не встановлювати премію фельдшеру рятувальнику молодшому сержанту ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2017 № 805 за порушення статутних правил несення служби в добовому наряді.

Не погоджуючись з наказом відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За положенням ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно з п. 1. 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до положень п. 31.1 Інструкції, командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Згідно з п. 31.7 Інструкції, військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 31.6 розділу XXXI цієї Інструкції).

Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Відповідно до п. 31. 1 Інструкції, преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням. Конкретні показники позбавлення військовослужбовців премії повністю або частково встановлюються в межах випадків, передбачених пунктом 31.5 цієї Інструкції.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Інструкції про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), затвердженої Командувачем Сухопутних військ Збройних сил України від 23.03.2017, командири структурних підрозділів щомісячно здійснюють аналіз військової дисципліни за підпорядкований особовий склад, звіряють облікові дані службових карток щодо повноти відображеної в них інформації про накладені та зняті дисциплінарні стягнення. За результатами аналізу до 02 числа місяця, наступного за місяцем преміювання порушуються клопотання перед командиром військової частини про преміювання особового складу шляхом подання відповідних рапортів. В рапортах окремим пунктом відображається інформація про військовослужбовців, на яких протягом минулого місяця було накладено дисциплінарні стягнення із зазначенням виду стягнення.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2017, рятувальна парашутно - десантна група не являється основним структурним підрозділом військової частини НОМЕР_1 , а підрозділом забезпечення відповідно до штату, тому начальник рятувальної парашутно - десантної групи щомісяця порушує клопотання про преміювання підлеглого особового складу перед начальником штабу військової частини НОМЕР_1 першим заступником командира, який включає групу в загальний рапорт на преміювання особового складу управління.

Судом встановлено, що відповідно до наказу 29.09.2017 командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2017 № 619 проведено службове розслідування за фактом вживання спиртних напоїв в службовий час сержантом ОСОБА_1 , в ході проведення якого, встановлено порушення позивачем вимог ст. 11, 13, 16, абз. 3 ст. 30, ст. 37, абз. 1 ст. 286, абз. 1 ст. 345, абз. 3, 4, 10, 12,241 ст. 128, абз. 1 ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду. Вину у вчиненні проступку позивач визнав, наказ не оскаржував.

Відповідно до рапорту від 30.09.2017, начальник рятувальної парашутно - десантної групи військової частини НОМЕР_1 подав клопотання командуванню військової частини НОМЕР_1 про не встановлення премії для ОСОБА_1 .

Начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (безпосередній командир (керівник) позивача) подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , згідно якого, зокрема, пропонується, не встановлювати премію для позивача, що стало підставою для зняття премії з військовослужбовця ОСОБА_1 та видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 .

За змістом абз. 3 п. 3 оскарженого наказу від 03.10.2017 № 813 позивачу не встановлено премію фельдшеру рятувальнику молодшому сержанту ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2017 № 805 за порушення статутних правил несення служби в добовому наряді.

Тобто, порядок позбавлення премії у зв`язку із накладеним дисциплінарним стягненням відповідає Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 та Інструкції про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), затвердженої Командувачем Сухопутних військ Збройних сил України від 23.03.2017.

Таким чином, оскаржений наказ командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення премії фельдшеру рятувальнику молодшому сержанту ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням статутних правил несення служби в добовому наряді, прийнятий правомірно та в межах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:
1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст. 295 КАС України.

3. Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 255 КАС України.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повне судове рішення складено 17.01.2018.

Суддя Костецький Н.В.