Справа № 826/2378/16
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2378/16 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа: Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про стягнення пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив: стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь позивача пеню в розмірі 370 490 грн 88 коп., нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період з 11.03.2014 по 03.04.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» задоволено частково.

Присуджено з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь позивача пеню в розмірі 321 992 грн 61 коп., нараховану на суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 417 616 грн за період з 22.07.2014 по 03.04.2015 (а.с. 92-94).

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2017 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року повернуто апелянту (а.с. 134-136).

17 серпня 2017 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 4 829 грн 90 коп. (а.с. 144-145).

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративний позов задоволено частково, при цьому не вирішено питання про судові витрати, просить винести додаткову постанову.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року заяву ТОВ «Аскоп-Україна» - задоволено. Присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4829 грн 90 грн.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову, виклавши абзац другий резолютивної частини наступного змісту: «Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, оф. 600, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4829 грн 90 коп. (чотири тисячі вісімсот двадцять дев'ять грн. 90 коп.)».

Зокрема, апелянт посилався на те, що у даній справі йдеться про порушення податковою інспекцією своїх обов'язків щодо подання органу казначейства необхідних документів для відшкодування ПДВ, тому судовий збір має бути повернутий позивачу з Державного бюджету України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 частини першої ст.168 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні питання.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013 додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративний позов ТОВ «Аскоп-Україна» задоволено частково, однак не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 5557 грн 36 коп. за вимогу майнового характеру, що підтверджується платіжним дорученням від 17.02.2016 №65 (а.с. 3).

Частинами першою та третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, сума позовних вимог, які були задоволені, складає: 321992 грн 61 коп. х 100% / 370490 грн 88 коп. = 86,91% від загальної суми позовних вимог.

Отже, пропорційна частка судового збору, яка підлягає присудженню на користь позивача, має складати: 5557 грн 36 коп. х 86,91% = 4829 грн 90 коп.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог за подання до адміністративного суду позовної заяви на рішення суду у розмірі 4829 грн 90 коп., підтверджений документально, підлягає компенсації за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві як відповідача у даній справі.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня складення повного тексту судового рішення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 17 січня 2018 року.