Справа № П/811/2305/17
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/2305/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Пасічника Ю.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Генеральної прокуратури України (надалі - відповідач) про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу через затримку відповідачем виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. за період включно з 01.11.2017р. по дату прийняття рішення судом за цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. №П/811/593/17 задоволено позов про поновлення позивача на роботі в органах прокуратури України на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017р. та стягнуто з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, при цьому постанова про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку підлягала негайному виконанню.

Позивач вказує, що 08.11.2017р. він особисто звернувся до відповідача із заявою про виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду, але йому було відмовлено у поновленні на роботі та виплаті заробітної плати, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідачем надано відзив на позов, вимоги позову не визнаються з тих підстав, що підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі, а тому виплата середнього заробітку можлива лише після фактичного виконання рішення про поновлення на роботі. В даному випадку наказ про поновлення на роботі позивача не видавався, оскільки рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. оскаржено в апеляційному порядку. Крім того, відповідач вказує на те, що позивач виконавчий лист про примусове виконання рішення суду до органів державної виконавчої служби не предявляв, а тому вимоги про стягнення коштів є необґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом 1 частини 6 вказаної статті передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи викладене, суд розгляд справи здійснив за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Кіровоградським окружним адміністративним судом розглянуто позов ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України (а.с. 5-8).

Постановою суду від 31.10.2017р. №П/811/593/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання незаконними та скасування висновку службового розслідування та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України №8дк від 31.03.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1В.".

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури України на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017 року.

Стягнуто з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 174500,25 грн. (сто сімдесят чотири тисяч п'ятсот гривень двадцять п'ять копійок).

Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури України на посаді заступника прокурора Кіровоградської області з 31.03.2017 року та стягнення з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

08 листопада 2017р. позивач звернувся до відповідача з листом з приводу виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. №П/811/593/17 (а.с. 9).

Листом від 17.11.2017р. позивача було поінформовано про те, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. №П/811/593/17 оскаржена в апеляційному порядку, а тому питання щодо виконання рішення суду буде вирішено за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 10).

Судом встановлено, що відповідно до відомостей автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», позивачем 20.11.2017р. було отримано виконавчий лист за постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. №П/811/593/17.

Разом з тим, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом будь яких доказів звернення виконавчого листа до примусового виконання в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» позивачем не надано.

Згідно ст.235 Кодексу законів про працю України рішення про поновлення незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент прийняття рішення про поновлення позивача на посаді) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент прийняття рішення про поновлення позивача на посаді) за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Частиною 2 статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 р. передбачено, що судове рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам розяснено, що стосовно до правил ст. 24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Міністерство праці та соціальної політики України у листі щодо порядку поновлення працівника на роботі та звільнення працівника за власним бажанням від 07.08.2007 р. № 205/06/187-07 зазначає, що питання, повязане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним. Поновлення на попередній роботі відбувається не з дати винесення судом рішення про таке поновлення, а з дати звільнення працівника, яке, відповідно до цього рішення, визнається недійсним.

Таким чином, питання щодо поновлення колишнього працівника на посаді в державному органі повинно вирішуватися відповідно до рішення суду, шляхом прийняття субєктом призначення розпорядження (наказ) про поновлення колишнього працівника на посаді державної служби в державному органі з дати його звільнення на підставі рішення суду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.10.2017р. №П/811/593/17 відповідачем добровільно не виконана, при цьому позивач доказів звернення до органів Державної виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду також не надав.

Вищевказані обставини унеможливлюють встановити проміжок часу з моменту винесення судом рішення про поновлення на роботі та фактичного його виконання відповідачем, а тому звернення позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є передчасним.

Враховуючи вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2