Справа № 567/1295/17
Суддя: Венгерчук А.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/1295/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Мельниченко Т.М.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №4 Острозького ВП майора поліції ОСОБА_2,

встановив:

в Острозький районний суд звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №4 Острозького ВП ОСОБА_2 про скасування та визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи позов тим, що 21.10.2017 відносно нього відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №126580 за порушення вимог п31.4.5 г ПДР України, а саме, що його автомобіль мав технічні несправності: на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. Однак, вказує, що дане правопорушення він не вчиняв, оскільки на керованим ним вантажному автомобілі були встановлені шини із однаковим типом малюнку протектора, а відмінність у малюнку не є прошенням для вантажних автомобілів, як і не вказано, які саме типи малюнку були встановлені.

Також вказує, що 21.10.2017 він виїхав із обєкта будівництва на якому працював, з метою вивезення сміття. Рухаючись по вул.Мала Слобідка, пробив колесо, яке згодом замінив на справне, малюнок якого не співпадав із іншими колесами, після цього був зупинений інспектором.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставі обставин наведених у позовній заяві, наголосив, що 21.10.2017 він дійсно виїхав із обєкта будівництва на якому працював, з метою вивезення сміття. Рухаючись по вул.Мала Слобідка, пробив колесо, яке згодом замінив на справне, малюнок якого не співпадав із іншими колесами і слідував додому, після цього був зупинений інспектором. Вказав, що він заперечував свою вину і не вважав, що ним вчинене адміністративне правопорушення. При цьому, йому не були розяснені права, а постанова виносилась за відсутності посилань на докази, які підтверджували вчинення адміністративного правопорушення та з порушенням вимог КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, у звязку із чим, він відмовився від її отримання.

Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечення проти позову не подав.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР №126580 від 21.10.2017, винесеної інспектором СРПП №4 Острозького ВП ОСОБА_2, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ЗИЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_1, 21.10.2017 о 10 год. 50 хв. в с.Слобідка по вул.Березина, рухався із технічними несправностями. На одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора, чи порушив п. 31.4.5 г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн. У графі «копію постанови мною отримано» вказано, що від підпису та отримання копії постанови відмовився та таку копію постанови надіслано рекомендованим листом. У графі «до постанови додаються» відсутні будь-які записи.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, чч.1-3, 5 ст.122 КУпАП. ОСОБА_2 імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Як вбачається з ч.1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі інструкція №1395 від 07.11.2015), ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 розділу І інструкції №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.121 КУпАП.

Як вбачається із вищевказаних норм, уповноважений поліцейський має право при виявленні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, скласти постанову про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності без попереднього складання протоколу про дане правопорушення, не залежно від того, зафіксоване чи не зафіксоване воно в автоматичному режимі, чи оспорюється факт вчинення такого правопорушення та накладення адміністративного стягнення, так як, такі правопорушення відносяться до сфери забезпечення дорожнього руху, разом з тим, не обмежені лише зафіксованими в автоматичному режимі, а зафіксовані в автоматичному режимі правопорушення також входять у цей перелік, разом з тим, розгляд таких правопорушень віднесено до компетенції Національної поліції.

Щодо факту правопорушення.

Як вбачається із п.1.1 ПДР, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 31.4.5 г ПДР України, транспортний засіб вважається технічно справним якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом із радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмір чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Згідно ч.1 ст.121 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються особи, які керують транспортним засобом, що має несправні системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З огляду на зазначені норми, адміністративна відповідальність наступає за умови експлуатації транспортного засобу, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено різні типи шин, різних розмірів та конструкцій. Разом з тим не забороняється експлуатація транспортного засобу з різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів і у даному випадку адміністративна відповідальність не наступає, так як відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, саме відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Як вбачається з пояснень позивача, останній не заперечує факту керування автомобілем, який мав різні типи малюнків протектора, проте експлуатація транспортного засобу з різними типами малюнків протектора дозволена для вантажних автомобілів, а відтак, не вчинив адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Разом з тим, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вказаного у постанові від 21.10.2017 правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, відповідач мав вжити заходів щодо встановлення незацікавлених та безсторонніх свідків виявленого порушення.

Жодних доказів, які підтверджували б вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, зокрема, належного зафіксованого зображення вигляду типу малюнків протектора транспортного засобу, яким керував позивач, відповідачем не надано, як і не зазначено будь-яких доказів у оскаржуваній постанові, на основі яких останню відповідачем було винесено, не зазначено доказів належного розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення інспектором патрульної поліції зафіксовано лише візуально під час здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху ПДР України, а тому суд зазначає, що вказаний спосіб не є належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а відтак не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді.

Окрім того, звертаючись до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, позивач посилаючись на пропуск з поважних причин строків на оскарження постанови, просить їх поновити.

Статтею 122 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексам або іншими законами.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови про притягнення його да адміністративної відповідальності від 21.10.2017, а тому копію постанови йому було направлено рекомендованим листом 24.10.2017, яку відповідно до довідки виданої ЦВПЗ Острог Рівненської дирекції ПАТ Украпошта, ОСОБА_1 отримав особисто 28.10.2017, а позовну заяву позивач відправив поштовим відправленням на адресу суду в межах строку оскарження, а тому наявні підстави для поновлення строку на оскарження постанови.

Згідно ст.139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.243-246, 286 КАС України, суд

ухвалив

адміністративний позов ОСОБА_1 до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №4 Острозького ВП, майора поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №126580.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №126580 винесеної 21 жовтня 2017 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати незаконною та скасувати.

Повний текст рішення складено 17 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3