Справа № 208/1131/17(2-а/208/153/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2017 рокусправа № 208/1131/17(2-а/208/153/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2017 р. (суддя Похваліта С.М., повний текст постанови складено 22.05.2017 р.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам»янської міської ради, третя особа Кам»янська міська рада про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и В:

02.03.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з адміністративним позовом, що в подальшому уточнювала, до Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам»янської міської ради, третя особа Кам»янська міська рада про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, де посилаючись на те, що наказом № 35-к від 12.03.2003 р. призначена на посаду спеціаліста 11 категорії управління охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради за переведенням з апарату Дніпродзержинської міської ради. За час роботи на посаді, управління охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради перейменовано на Департамент охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради, а позивач за її згодою, переведена на посаду головного спеціаліста сектору по роботі з ветеранами, учасниками АТО та закладами соціального захисту на період перебування основного працівника у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до фактичного її виходу на роботу.

05.08.2016 р. в період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 звільнено з посади у зв'язку з закінченням строкового трудового договору згідно п.2 ст. 36 КЗпП України. Оскільки вважає звільнення незаконним, звернулася до суду, де просила поновити її порушенні права шляхом зобов'язання відповідача виконати дії щодо обов'язкового працевлаштування позивача, як одинокої матері, що має дитину віком до 14 років, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.08.2016 р. до дня винесення рішення.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2017 р. позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано відповідача виконати дії, щодо обов'язкового працевлаштування позивача, як одинокої матері, яка має дитину віком до 14 років, а в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, де просила скасувати постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2017 р., ухвалити нове рішення, де задовольнити позов повністю.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2017 р., ухвалити нове рішення, де відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу позивача та відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача, представники відповідача та третьої особи просили задовольнити апеляційну скаргу відповідача, але залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та всебічно і повно з'ясувавши обставини по справі, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача та часткового задоволення апеляційної скарги позивача, в зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення № 30/ос від 22.05.2013 р. «Про призначення ОСОБА_1.» призначено ОСОБА_1 з 22.05.2013 р. на посаду головного спеціаліста сектору з питань охорони та умов праці департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення міської ради на час перебування основного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до моменту фактичного виходу. Підстава: заява ОСОБА_1 від 22.05.2013 р., рішення Дніпродзержинської міської ради № 621-30/У1 від 28.12.2012 р, «Про структуру виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради, загальну чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів».

Також встановлено, що відповідно наказу № 37 ос від 31.07.2013 р. 08.08.2013 р. ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу соціального захисту населення департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення міської ради.

Рішенням міської ради № 39-04/у11 від 29.01.2016 р. з 01.05.2016 р. Департамент охорони здоров'я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради перейменовано на департамент охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради та наказом № 52 ос від 29.04.2016 р. З 01.05.2016 р. ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста сектору по роботі з ветеранами учасниками АТО та закладами соціального захисту на період перебування основного працівника у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до фактичного її виходу на роботу.

Наказом Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики № 30/ос від 05.08.2016 р. «Про звільнення ОСОБА_1.», звільнено ОСОБА_1, головного спеціаліста сектору роботи з ветеранами, учасниками АТО та закладами соціального захисту 05.08.2016 р. у зв'язку з закінченням строку трудового договору (підстава: п. 2 ст. 36 КЗпП України).

З матеріалів справи слідує, що станом на 05.08.2016 р. у відділі соціально - трудових відносин, охорони та умов праці була і вакантна постійна посада завідувача сектору, на яку вже було оголошено конкурс та на яку позивач не подавала документи. Інша посада головного спеціаліста відділу - тимчасова на час перебування у відпустці для догляду за дитиною до 6 років. Основний працівник ОСОБА_2 4 серпня 2016 р. повідомила, що планує стати до роботи 10.08.2016 р., а інших вакантних посад в департаменті на день звільнення ОСОБА_1 - не було.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має на утриманні двох дітей: 1997 року народження, студентку Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка та 2007 р. народження, ученицю колегіуму.

Згідно виписного епікризу із історії хвороби № 6734/374 в період з 04.08.2016 р. по 26.08.2016 р. ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпродзержинська МЛ №9» ДОР» м. Дніпродзержинська.

Згідно виписного епікризу із історії хвороби № 7389/429 в період з 29.08.2016 р. по 23.09.2016 р. ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпродзержинська МЛ №9» ДОР» м. Дніпродзержинська.

Згідно виписного епікризу із історії хвороби № 9050/537 в період з 21.10.2016 р. по 14.11.2016 р. ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпродзержинська МЛ №9» ДОР» м. Дніпродзержинська.

Також встановлено, що позивач є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААА № 396562 від 29.08.2016 р., виданою після звільнення позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам»янської міської ради від 12.04.2017 р. не перебуває та допомогу на дітей одиноким матерям, тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям не отримує.

Крім того, згідно інформації Управління соціального захисту населення Адміністрації Південного району від 13.04.2017 р. ОСОБА_1, на обліку не перебуває, ніяких видів державної допомоги не отримує.

Статтею 36 КЗпПУ підтверджено, що «Підставами припинення трудового договору є: …2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;…».

З матеріалів справи слідує, що між позивачем та відповідачем укладено трудовий договір на період перебування основного працівника у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до фактичного її виходу на роботу та вказані обставини сторонами не заперечувалися.

Крім того, судом встановлено, що 25.07.2016 р. основним працівником повідомлено керівництво про свій намір перервати відпустку та стати до роботи у понеділок 8 серпня 2016 р. ОСОБА_1 було проінформовано про те, що її буде звільнено у п'ятницю 5 серпня 2016 р. Під час звільнення з роботи ОСОБА_1 при ознайомленні з наказом про звільнення, не зазначила про те, що є одинокою матір'ю та виховує і утримує дитину сама. Даний факт підтверджений також матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, видаючи наказ про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених законом.

Крім того, згідно із ч.3 ст.184 Кодексу законів про працю України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Отже, зазначена норма чітко встановлює гарантію обмеження звільнення для жінок - одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років, та передбачає можливість такого звільнення лише у випадку повної ліквідації підприємства й за умови обов'язкового працевлаштування.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що під час звільнення з роботи ОСОБА_1 не повідомила відповідача про те, що є одинокою матір'ю та сама утримує неповнолітню дитину віком до 14 років, а також не зазначила про це і при ознайомленні з наказом про звільнення.

Оскільки під час звільнення з роботи ОСОБА_1 не повідомила роботодавця про те, що є одинокою матір'ю та сама утримує неповнолітню дитину віком до 14 років, а також не зазначила про це і при ознайомленні з наказом про звільнення, відповідач при винесенні наказу про звільнення діяв правомірно, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом і підстави для застосування ч.3 ст. 184 КЗпПУ у відповідача були відсутні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити, апеляційну скаргу позивача - задовольнити частково, постанову суду - скасувати та прийняти нову постанову, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 315,317 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Дніпродзержинської міської ради - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 травня 2017 р. - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров'я та соціальної політики Кам»янської міської ради, третя особа Кам»янська міська рада про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 12.01.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова