Справа № 356/100/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 356/100/17 Головуючий у 1 інстанції - Лялик Р.М.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Костюк Л.О., Парінова А.Б.,

при секретарі Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 22.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Березанського міськогосуду Київської області від 22.09.2017 адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України є підставою для задоволення такої заяви.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що не уповноважував свого представника на подання клопотання про залишення позову без розгляду та вважає, що представник вийшов за межі своїх повноважень, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги та представництво в суді від 27.01.2017, до суду першої інстанції було подано клопотання про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 58 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, ні Кодексом адміністративного судочинства України, ні Цивільним кодексом України, ні Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановлюються будь-яких обов'язкових вимог до змісту договору про надання правової допомоги.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що клієнт та адвокат вільні у визначенні змісту договору.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що статтею 59 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) визначені повноваження (процесуальні права та обов'язки) представника в суді, а також підстави та порядок припинення повноважень представника.

Процесуальні права та обов'язки представників є похідними від процесуальних прав та обов'язків сторін і третіх осіб. Їхній обсяг залежить від уповноваження представника довірителем (стороною або третьою особою, законним представником чи навіть представником в порядку передоручення), якщо представник діє на підставі договору, або від встановлених законом меж, якщо представник діє на підставі закону.

Зазвичай повноваження на ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити особа.

У разі якщо в ході процесу у позиції довірителя і його представника, повноваження якого ґрунтуються на договорі, виникає колізія, суд може надати їм час, щоб вони усунули розбіжності, а якщо цього не сталося, суд надає перевагу позиції довірителя, оскільки розпорядження довірителя договірному представникові щодо ведення справи є обов'язковими для нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) повноваження на ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити ця особа. Розпорядження довірителя представникові, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, щодо ведення справи є обов'язковими для нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) представник, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, має право повністю або частково відмовитися від адміністративного позову, визнати адміністративний позов, змінити адміністративний позов, досягнути примирення, передати повноваження представника іншій особі (передоручення), оскаржити судове рішення, якщо таке право на вчинення кожної із цих дій спеціально обумовлене у виданій йому довіреності.

Таким чином, представник, який бере участь у адміністративному процесі на основі договору, має диспозитивні права лише тоді, коли цими диспозитивними правами він спеціально наділений у виданій йому довіреності. Йдеться, зокрема, і про право вчинення такої дії, як відмова від позову.

Зі змісту договору про надання юридичної допомоги та представництво в суді від 27.01.2017 (а.с. 7), укладеного між позивачем (довіритель) та ОСОБА_3 (представник) вбачається, що ОСОБА_2 не уповноважував представника на відмову від позову. Також, в матеріалах справи відсутні інші документи, якими б позивач уповноважив представника на здійснення вищезазначеної процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції протиправно залишив позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України.

В свою чергу, відповідно до ст. 315, ч. 4 ст. 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 22.09.2017 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Костюк Л.О.

Парінов А.Б.

Повний текст постанови виготовлений 15.01.2018.