Справа № 755/17430/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

Представники:

Представник третьої особи Бабатенко Ганна Петрівна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить визнати дії патрульного поліцейського ОСОБА_3 протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06.11.2017 року відносно нього поліцейський роти 1 батальйону 1 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення серії АР № 439974, у якому зазначено, що 06.11.2017 року о 17 год. 15 хв. у м. Києві по пр. Валерія Лобановського 126г, керуючи автомобілем Івеко «Дейлі», державний номер НОМЕР_1, водій керуючи транспортним засобом на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів здійснив рух по цій смузі, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Відповідач 06.11.2017 року виніс постанову АР 439974 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Вказану постанову вважає незаконною.

Зазначає, що він, здійснивши виїзд із прилеглої території, не встиг перестроїтись перед світлофором у звичайну полосу для руху автомобілів, максимально приближався до лівого краю смуги, щоб автобуси та маршрутні ТЗ мали змогу проїжджати повз нього, тому що ширина смуги на пр. В.Лобановського це дозволяла. Внаслідок цього до нього збоку під'їхав патрульний автомобіль у якому сидів невідомий без службової форми, без нагрудного жетона, без напарника, у автомобілі також на задньому сидінні сиділа жінка у цивільному одязі. Опустивши вікно, водій патрульного автомобіля попросив його зупинитися біля правого краю проїжджої частини, тобто змусив порушити п. 17.1 ПДР, у подальшому підійшовши, представився ОСОБА_7 та переглянув його документи. Після його (позивача) зауважень щодо відсутності форми і нагрудного знака, інспектор попросив почекати, потім сказав, що перевірить його документи і відпустить згідно ст. 22 КУпАП за малозначністю адмінправопорушення. У подальшому під'їхала інша патрульна машина з інспектором ОСОБА_3, який склав постанову і відмовив у проханні ознайомитись із матеріалами справи, з показами свідків або відеофіксацією, а інспектор ОСОБА_7 який його зупинив та змусив порушити ПДР, не виписавши постанову, втік.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2018 року, постановленою із занесенням у протокол судового засідання, до участі у справі відповідно положень ст. 49 КАС України було залучено третю особу, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та обставини, викладені у позові, додатково пояснив, що правил дорожнього руху він не порушував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бабатенко Г.П. просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на заяву, посилаючись на безпідставність вимог, пояснила, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням положень діючого законодавства України.

Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що 06.11.2017 року поліцейський роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 439974, у якій зазначено, що ОСОБА_1 06 листопада 2017 року о 15 год. 40 хв. у м. Києві по пр. В.Лобановського 126-г, керуючи транспортним засобом Івеко Дейлі, номерний знак НОМЕР_1, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, здійснив рух на цій смузі, чим порушив п. 17.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП (а.с. 3).

Зазначеною постановою на ОСОБА_8 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на неправомірність винесеної постанови у зв'язку з тим, що був зупинений водієм патрульного автомобіля з бортовим номером НОМЕР_3 ОСОБА_7, на якому не було службової форми, а постанова винесена відповідачем, який приїхав за викликом на місце його зупинки, при цьому, накладаючи адміністративне стягнення, його не було ознайомлено з матеріалами справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено вище, предметом спору є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 439974 від 06.11.2017 року.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства та матеріали справи суд не може прийняти до уваги доводи позивача про неправомірні дії інспектора поліцейського роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_3, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів з приводу цього суду не надано.

При цьому суд також враховує викладені ОСОБА_1 обставини у позові та надані в судовому засіданні ним пояснення, з яких убачається, що позивач за кермом автомобіля виїжджав з прибудинкової території та рухався у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, де й був зупинений співробітником поліції ОСОБА_7

Інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_7 надані письмові пояснення, у яких зазначається про порушення 06.11.2017 року позивачем правил дорожнього руху та про те, що у зв'язку з неможливістю за результатами розгляду справи прийняти рішення через закінчення бланків постанов він змушений був викликати інший екіпаж поліції якому надав всі пояснення по події, яка відбулась, після чого об'єктивно та неупереджено була складена постанова.

Як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 17.1 Правил дорожнього руху України, яким визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормою ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції, серед іншого, входить виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, інших публічних місцях; здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, наведені позивачем у позовній заяві доводи та надані у судовому засіданні пояснення, у тому числі щодо руху інших транспортних засобів у попутному з позивачем напрямку, не спростовують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 було накладено у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, копія постанови позивачем була отримана під підпис, будь яких зауважень у постанові ОСОБА_1 не викладав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Керуючись ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 7, 122, 222, 251, 252, 255, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1-3, 8, 9, 19, 20, 22, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя