Справа № 209/3363/17
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3363/17
Провадження № 2-а/209/19/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам'янське Дніпропетровської області адміністративну справу № 209/3363/17 (провадження № 2-а/209/19/18) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Кам'янського відділення ГУНП Дніпропетровської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову поліцейського ДОП Кам'янськогго ВП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 № 621401 від 27.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування свого позову вказав, що 27 листопада 2017 року о 15.15 годині в районі Димитрівського ринку по вул.М.Грушевського старшим лейтенантом поліції м Кам'янське ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн. За зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою «Зона дії знака 100м». Як стверджує інспектор, він зробив зупинку в цій зоні. Насправді, повертаючи з вул. С. Слісаренко праворуч, на вул.М.Грушевського, він навіть не бачив знака 3.34. Цей знак встановлений на вул. М. Грушевського перед самим виїздом з перехрестя перед пішохідним переходом і таким чином, здійснюючи поворот праворуч з вулиці ОСОБА_3 на головну, по відношенню до вул. ОСОБА_4 та звертаючи всю увагу на автотранспорт, що наближається до перехрестя по вул.М.Грушевського ліворуч, а закінчуючи поворот, пропустивши транспорт, що рухається по головній дорозі перемкнув увагу на пешіходний перехід, по котрому треба було надати дорогу пішоходам, він не міг бачити знак 3.34 «Зупинку заборонено», що знаходився у нього над головою. Ніяких попереджень по вул. С.Слісаренко про встановлений на перехресті вул.М.Грушевського знака 3.34 «Зупинку заборонено» немає. Немає також і позначення кінця зони дії знака 3.34. Треба відзначити, що в цьому проміжку дороги по вул. М.Грушевського, який відноситься у зоні заборони зупинки зупинка і без знака 3.34 заборонена правилами дорожнього руху, так як не можна зупинятися ближче 10м від пішохідного переходу, потім слід в'їзд на Димитровский ринок, де зупинка забороняється за 10м до і після, далі йде автобусна зупинка де знову забороняється зупинка за 30 м до і після автобусної зупинки. Всі ці обмеження зупинки правилами дорожнього руху ним були дотримані, і він зробив зупинку перебуваючи вже за межами 30 м зони від зупинки автобуса. За візуальному спостереженню від місця його зупинки до перехрестя і було не меньше 100м., про що він і заявив автоінспектору. Однак інспектор сказав, що відстань менше, хоча виміри не справляв , виніс постанову і вручив її йому на місці зупинки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с.21).

Відповідач старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 листопада 2017 року о 15.15 годині інспектором патрульної поліції Кам'янського відділення ГУНП Дніпропетровської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР № 621401 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_5 в м. Кам'янське по вул. М.Грушевського керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.з. о 3802 ЯТ здійснив зупинку в зоні дорожнього знаку "Зупинку заборонено".(а.с.5)

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа Кам'янського відділення ГУНП Дніпропетровської області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення і, відповідно правомірності винесення спірної постанови.

Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дають суду підстави дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак достатніх доказів того, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, зокрема, відповідного відеозапису, фото цього правопорушення, з якого можливо однозначно це встановити, показів свідків, тощо, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови від 27.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст.122 КУпАП, ст.ст. 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського Кам'янського відділення ГУНП Дніпропетровської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 621401 від 27 листопада 2017 року, якою було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії АК 202088 виданий Петриківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 13 липня 1998 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інші відомості суду невідомі).

Відповідач: Інспектор патрульної поліції Кам'янського відділення ГУНП Дніпропетровської області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження юридичної особи: 51900, Дніпропетровська область, м.Кам'янське, пр.Аношкіна, 7/42 (інші відомості суду невідомі).

Суддя Лобарчук О.О.