Справа № 335/8303/17(2-а/335/386/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 рокусправа № 335/8303/17(2-а/335/386/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1), ухвалену в порядку скороченого провадження в м. Запоріжжя, за позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

17 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 16% починаючи з 22 листопада 2016 року, з дати призначення пенсії за віком.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та продовжував працювати. Досягнувши пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за віком. 22.11.2016 року йому було призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та взято на облік до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя. 22 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію. Однак, відповідач протиправно відмовив йому у проведенні перерахунку посилаючись на те, що ОСОБА_2 раніше отримував пенсію по вислузі років. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними з огляду на те, що раніше він отримував пенсію за іншим законом, за призначенням пенсії за віком звернувся з більш пізнього строку після досягнення пенсійного віку, тому має право на проведення перерахунку його пенсії з урахуванням приписів ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязано відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком у розмірі обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію на 16%, починаючи з 17 січня 2017 року, позовні вимоги в частині за період з 22.11.2016 року по 16 січня 2017 року залишено без розгляду. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до 2016 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 22.11.2016 року за особистою заявою позивача його було переведено на пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Оскільки до досягнення пенсійного віку позивач отримував пенсію за вислугою років, тому до 22.11.2016 року пенсія за віком не призначалась, а перераховувалась за нормами іншого законодавства, тому права на підвищення пенсії, яке встановлено ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач не має.

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він посилаючись на доводи адміністративного позову, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 до 22.11.2016 року перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 22.11.2016 року за його особистою заявою ОСОБА_3М було переведено з пенсії по вислузі років на пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з цього часу ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

22 червня 2017 року позивач звернувся до Центрального обєднаного управління ПФУ м. Запоріжжя із заявою про проведення перерахунку його пенсії на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Листом від 03 липня 2017 року №194/Д-9 Відповідач листом відмовив ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що оскільки позивач раніше отримував пенсію за вислугу років, він не має права на перерахунок пенсії за віком на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи відмову відповідача в проведенні перерахунку на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Закон повязує набуття особою права на підвищення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з фактом більш пізнього виходу на пенсію, тому позивач, як особа, що вийшла на пенсію за віком з більш пізнього віку має право на підвищення пенсії на 16%.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Положеннями ст..29 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що право на підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки її призначення може бути реалізовано особою у разі виявленню нею бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Так, до 22.11.2016 року позивач отримував пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 22.11.2016 року ОСОБА_2 вже після досягнення пенсійного віку призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Встановлені обставини справи також свідчать, що досягнувши пенсійного віку позивач продовжував працювати та сплачувати страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування в установленому законом порядку.

На думку пенсійного органу, наявність факту отримання позивачем пенсії за вислугу років до листопада 2016 року свідчить про неможливість застосування підвищення, визначеного ст. 29 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з положень ст.29 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, підвищення розміру пенсії за віком може застосовуватись у випадку виявлення бажання працювати та отримувати пенсію за віком з більш пізнього віку.

В даному випадку, призначена позивачу пенсія за вислугу років, визначена Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, передбачала інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком 22.11.2016 року позивач звернувся вперше, з 23 серпня 2001 року позивач працює на посаді директора ПП «Сплав-Сервіс» та наразі продовжує працювати.

Отже, виходячи з зазначеного, позивач має право на отримання підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Дійшовши вірного висновку про наявність у позивача права на підвищення пенсії за віком на підставі ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач народився 25 березня 1954 року, а з заявою про призначення пенсії за віком він звернувся 22 листопада 2016 року.

Тобто, виходячи з того, що пенсійний вік для отримання пенсії за віком становить 60 років, то з заявою про призначення пенсії за віком він звернувся на 2 роки 7 місяців 29 днів пізніше досягнення пенсійного віку. Відповідно і пенсію позивачу було призначено на 2 роки 7 місяців та 29 днів пізніше досягнення пенсійного віку.

Як вже зазначалось ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачає підвищення пенсії за віком на 0.5% за кожен повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію.

Строк набутого страхового стажу позивача після досягнення пенсійного віку становить 2 роки 7 місяців 29 днів, та відповідно складає 31 повний місяць страхового стажу.

Отже, виходячи з положень ст.29 Закону України Про пенсійне забезпечення, позивач має право на підвищення розміру пенсії на 15% (31*0.5%).

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із її підвищення на 16 %.

Крім того, в абзаці другому резолютивної частини постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року при визнанні протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 судом першої інстанції невірно зазначено назву Закону, який визначає право позивача на підвищення пенсії.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову в часині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року у справі в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії скасувати та в цій частині прийняти нову постанову.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст.29 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за більш пізній вихід на пенсію на 15% починаючи з 17.01.2017 року.

В іншій частині постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року у справі №335/8303/17 (2а/335/386/2017) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але касаційному оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 січня 2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук