Справа № 263/15211/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/263/97/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій інспектора поліції протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

20.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просив суд: визнати протиправними дії інспектора поліції ОСОБА_2 щодо розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, на місці стоянки транспортного засобу 11.11.2017 року, за адресою: м.Маріуполь, Приморський район, віл.Лінніка,74; скасувати, як незаконну постанову від 11.11.2017 року, серії ЕАА №207037, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1020 грн.; закрити провадження по справі у звязку із малозначністю вчиненого їм правопорушення, з оголошенням усного зауваження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2017 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, він керуючи автомобілем НОМЕР_1 приїхав до залізничного вокзалу м.Маріуполя, за адресою: м.Маріуполь, Приморський район, вулиця Лінніка, 74 та зупинив автомобіль на місці паркування автомобілів для інвалідів. Після чого пішов до залізничного вокзалу, де придбав квітки на пасажирський потяг, повернувся до автомобіля, біля якого вже знаходилися працівники поліції, які вказали йому на порушення правил дорожнього руху. Знаходячись на місці він визнав порушення ним вимог правил паркування транспортного засобу, при цьому пояснив, що є пенсіонером, раніше ніколи до адміністративної відповідальності не притягувався, завірив, що у подальшому буде більш уважним та не буде допускати подібних правопорушень, внаслідок чого просив не притягувати до адміністративної відповідальності, обмежитись профілактичною співбесідою та усним попередженням. Незважаючи на це інспектор поліції ОСОБА_2 прийняв рішення про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає дії інспектора протиправними, так як він: незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглянути справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.278,279 КУпАП; при накладенні штрафу у розмірі 1020 грн. не врахував вимоги ст.33 КУпАП.

Позивач згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, не оспорюючи при цьому вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, просив суд відмовити позивачу в задоволені позову за обставинами зазначеними в запереченнях та з урахуванням фіксації адміністративного правопорушення в режимі відеозапису.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Згідно вимогам п.10 ч.1 розділу VII перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, переглянувши відеозапис, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволені позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.11.2017 року інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕАА №207037 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1, в якій зазначи в, що ОСОБА_1 11.11.2017 року о 16:21 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, за адресою: м.Маріуполь, вул.Лінника, 74, з порушенням правил дорожнього руху, здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки» разом із додатковою табличкою 7.17 «Інваліди», на розмітці 1.30, не являючись інвалідом та не перевозячи пасажирів з інвалідністю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.122 КУпАП, за наслідками якого до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення штраф у розмірі 1020 грн.

Як вбачається з заяви позивача та зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 не заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення за наведеними обставинами, що підтверджується і відеозаписом дослідженим судом.

За таких обставин, суд вважає доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП.

Щодо доводів позивача, за якими слід задовольнити його позовні вимогі, необхідно врахувати наступне.

Частиною 5 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю", яка тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту,передбачених частинами 1,2,3,5 статті 122 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протокол не складається .

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тобто, наведеною нормою чітко визначено винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Отже, посилання позивача на те, що працівником поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Також необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5ст.122 КпАП України, крім визнання ОСОБА_1своєї вини у його вчиненні, підтверджено належними доказами, зокрема відеозаписом його вчинення, процедурою притягнення до відповідальності, з урахуванням вимог ст.280 КУпАП, а тому відповідач правомірно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що спірне рішення прийняте відповідачем на підставі у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Законами України, а тому позовну заяву слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 132 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 77, 132,211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій інспектора поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, на місці стоянки транспортного засобу 11.11.2017 року, за адресою: м.Маріуполь, віл.Лінніка,74; скасування, як незаконної постанови від 11.11.2017 року, серії ЕАА №207037, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладення стягнення штрафу в розмірі 1020 грн.; закриття провадження по справі у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, з оголошенням усного зауваження відмовити повністю.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя: П.І. Папаценко