Справа № 2а-1649/2010
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10860/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Макарика В.Я.,

ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області (головуючий суддя Калиновський М.М.) з питань продовження строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену у відкритому судовому засіданні в м.Снятин 06 жовтня 2017 року у справі №2а-1649/2010 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2017 ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження, а саме замінити Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2017 заяву задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2017 та прийняти нову, якою у задоволенні заяви відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дата видачі виконавчого листа в самому виконавчому листі не зазначено, у звязку з чим неможливо встановити дату отримання виконавчого документу та чи строк предявлення до виконання цього ж виконавчого документу пропущено. Вказує, що протягом трьох років з дня винесення рішення судом апеляційної інстанції ні заявниця, ні її представник не цікавились даною справою, не звертались до суду про надання інформації щодо своєї справи. Крім того, зазначає, що державною виконавчою службою не відкрито виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа у цій справі, а тому змінювати одну із сторін виконавчого провадження правонаступником не потрібно.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.3 ст.376 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2010 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, просила визнати за позивачем право на перерахунок доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, зобов'язати відповідача провести, починаючи з 09.07.2007, перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, яка встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, перерахувати та виплатити з 09.07.2007 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2014, позов задоволено.

На виконання постанови суду першої інстанції Снятинським районним судом Івано-Франківської області, за заявою позивача від 03.07.2017, видано виконавчий лист №2а-1649/2010, строк предявлення до виконання 05.05.2015 (а.с.48).

07.09.2017 ОСОБА_2 звернулась із заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони виконавчому провадженні.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що подана заява є підставною, причини наведені в заяві на думку суду є істотними та поважними, а Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 258 КАС України, в редакції чинній на час подачі заяви про видачу виконавчого листа, за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Виконавчий лист видається судом першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.259 КАС України, в редакції чинній на час подачі заяви про видачу виконавчого листа, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), в редакції чинній на час подачі заяви про видачу виконавчого листа, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу вказаних норм вбачається, що право на примусове виконання рішення в особи, на користь якої винесено рішення, виникає з моменту набранням таким рішенням законної сили, в разі його невиконання в добровільному порядку, а подача заяви до суду про видачу виконавчого документа та подальше звернення із цим документом в органи виконавчої служби є процедурою, встановленою законодавцем: завершальною стадією судового провадження та способом реалізації права на примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.261 КАС України, в редакції чинній на час подачі заяви про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч.6 ст.12 Закону №1404-VIII стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

При розгляді зазначеної вимоги, суд, з урахуванням завдання та основних засад адміністративного судочинства, принцип верховенства права повинен з'ясувати причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та за наявності поважності причин поновити пропущений строк.

Поважні причини - це обставини, що діють на волю суб'єкта, з яким законодавець пов'язує звільнення цього суб'єкта від виконання покладених на нього обов'язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення цих дій, які не залежать від волі стягувача.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що умовою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, в тому числі, є факт видачі судом виконавчого листа, в іншому випадку з'ясування причин, за яких строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено, неможливо.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Згідно з п.6 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

До матеріалів справи долучено виконавчий лист у справі №2а-1649/2010 в якому не вказано дата видачі такого.

Враховуючи, що поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання можливе лише за умови отримання виконавчого листа стягувачем з зазначенням усіх передбачених законом реквізитів виконавчого документа (його номер, коли і ким виданий та на виконання якого рішення), а тому заява щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у даній справі є передчасною.

Водночас, щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення закріплено статтею 264 КАС України, в редакції чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції.

Відповідно до положень статті 379 КАС України, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 10 Розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зі змісту частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України вбачається, що правонаступництво може мати місце при припиненні юридичної особи в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) з переданням юридичною особою всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок реорганізації суб'єкта владних повноважень (боржника) та полягає у вступі на її місце правонаступника. При цьому, під час розгляду вказаного питання підлягають дослідженню докази, які підтверджують факт вибуття сторони виконавчого провадження, а також підстави для правонаступництва відповідної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до Переліку територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання (додаток 2 до Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016) Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі приєднано до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.2 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.03.2017 внесено запис про припинення Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі.

Враховуючи, що у зв'язку з приєднанням Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі боржник у виконавчому листі у справі №2а-1649/2010 є таким, що вибув, тоді як Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі до якого перейшли всі права та обов'язки останнього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо заміни боржника у виконавчому листі №2а-1649/2010.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до положень ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що вирішуючи дане питання суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку щодо поновлення пропуску строку предявлення виконавчого листа у справі №2а-1649/2010 до виконання, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 229, 241, 308, 310, 315, 317, 325, 328, 329, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2017 року з питань продовження строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №2а-1649/2010 скасувати в частині поновлення строку предявлення виконавчого листа у справі №2а-1649/2010, виданого Снятинським районним судом Івано-Франківської області, та в цій частині в задоволенні заяви відмовити.

В решті ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_1
Повний текст Постанови складено 15.01.2018