Справа № 456/2410/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12391/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП в м. Львові ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП в м. Львові Департаменту патрульної поліції майора поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №754771 від 27.07.2017 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними та скасування цієї постанови.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП в м. Львові ДПП ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 754771 від 27.07.2017, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 754771 від 27.07.2017.

Із цією постановою не погодилося управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказав, що 27 липня 2017 року на автодорозі Стрий- Знамянка М-12 було виявлено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, так як вищевказаний водій, керуючи транспортним засобом «Фольксваген» ВС 9190 ЕО на дорозі із двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 11.4 Правил дорожнього руху. У відповідності до пункту 11.1 Правил дорожнього руху, водій, враховуючи стан дорожнього покриття, ширину проїзної частини повинен самостійно визначати кількість смуг для руху транспортних засобів. Позивач визнавав, що вчинив обгін з виїздом на зустрічну смугу. Також апелянт вказав, що інспектор, складаючи постанову, діяв на підставі чинного законодавства і в межах повноважень. Клопотання про забезпечення йому права на захист та перенесення розгляду було подано вже після винесення постанови. Отже підстав для визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови немає.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча був завчасно належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Подав клопотання про відкладення розгляду у звязку із зайнятістю його адвоката ОСОБА_3 на слідчих діях у Стрийському відділі поліції по кримінальному провадженню. Разом з тим, доказів на підтвердження залучення вищевказаної особи до здійснення слідчих діх та неможливості явки в судове засідання 18 січня 2018 року подано не було та не вказано номеру кримінального провадження у якому вказані дії здійснюються. Крім того, відсутнє клопотання від самого представника про відкладення розгляду справи із зазначенням необхідності бути присутнім при здійсненні слідчих дій. Також позивач не обґрунтував власну неявку в судове засідання. Отже відсутні підстави для визнання причин неявки в судове засідання позивача (його представника) поважними.

Слухання справи було проведено за відсутності сторін без фіксації процесу звукозаписувальними пристроями.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_2 від 27.07.2017 серії БР №754771 позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с. 3).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність дій інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону №2 УПП в м.Львові та постанови про притягнення позивача до відповідальності з таких мотивів.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

Разом з тим, ч. 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 р. І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частиною другою статті 121.

У відповідності до п. 1 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 р. IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення позову в частині оскарження дій інспектора патрульної поліції з винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з пояснень позивача, що підтверджені матеріалами справи, він 27.07.2017 о 08 год. 45 хв. на автодорозі М-12 Стрий-Знам'янка 6 км керував автомобілем марки «Volkswagen Caravelle».

Позивач зазначає, що на вказаній ділянці дороги відсутня дорожня розмітка та дорожні знаки, які б вказували на те, що дана дорога з двостороннім рухом має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку.

Також позивач зазначив, що на дорозі відсутня розмітка, а саме суцільна лінія, яка розділяє смуги руху.

При цьому сам позивач не оспорює факт виїзду ним на зустрічну смугу.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 11.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до п. 11.1 Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно приєднаних до матеріалів справи фотознімків (а.с. 11-15) видно, що смуги зустрічного руху розділяє суцільна лінія. При цьому така добре проглядається.

Окремі недоліки дорожньої розмітки не вливають на загальне сприйняття і розуміння того, що дана лінія є суцільною.

При цьому на даному відрізку дороги чітко видно дорожню розмітку із зазначенням двох стрілок із зазначенням напрямків руху з обох смуг попутного напрямку: вліво та вправо. Таким чином, є очевидним існування двох смуг для руху в одному напрямку.

Про існування двох смуг для руху в одному напрямку свідчить також ширина проїзної частини відповідного напрямку руху.

Тому позивач як водій з урахуванням наявності суцільної смуги, ширини дороги повинен був встановити, що така має дві смуги у попутньому напрямку.

Отже доводи суду першої інстанції про те, що при відтворенні відеофіксації було встановлено відсутність дорожньої розмітки, яка б вказувала, що ця ділянка дороги з двостороннім рухом має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, є безпідставними, адже за відсутності розмітки та знаку згідно п. 11.1 Правил дорожнього руху водій повинен був і мав обєктивну можливість встановити цей факт.

Відсутність відеофіксації, виїзду позивачем на зустрічну смугу, здійсненої працівником поліції, не свідчить про недоведення цього факту, адже сам позивач визнавав це, посилаючись лише на відсутність дорожньої розмітки. Даний факт не оспорюється і визнаний сторонами.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Також суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання позивача на порушення відповідачем ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови прав позивача на отримання правової допомоги, оскільки судом першої інстанції було встановлено, що він звернувся з таким клопотанням про надання права на захист вже після винесення постанови.

Отже, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2017 є законною і підстав для її скасування немає.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело прийняття помилкового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

А тому, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення з прийняттям нового про відмову в позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321,322 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року у справі № 456/2410/17 скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_4