Справа № 812/1158/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року справа № 812/1158/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Святодух О.Б., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 812/1158/17 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О.), складену в повному обсязі 21 листопада 2017 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкової вимоги форми «Ф» № 791-17,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач) про скасування податкової вимоги форми «Ф» № 791-17.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції чинній до 08.06.2016 передбачено звільнення субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції. Також зазначає, що відповідно до Розпорядження від 02.12.2015 № 1275-р Кабінету Міністрів України, м. Рубіжне визначене серед населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Таким чином, вважає, що його звільнено від обовязку сплачувати орендну плату за землю за період з 7 квітня 2014 року по січень 2016 року в силу прямої вказівки ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». В підтвердження зазначеного факту є рішення Луганського окружного суду від 29.05.2016 по справі № 812/1629/16 в якому Рубіжанській ОДПІ відмовлено в повному обсязі, щодо стягнення податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки за період 2014-2015 роки.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 812/1158/17 позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Луганській області від 23 листопада 2015 року «Ф» № 791-17 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 73397,12 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмове клопотання з проханням розглянути справу без його участі, яке задоволено судом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, рнокппоп НОМЕР_1, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.06.2006 № 2 002751, знаходиться на обліку в Рубіжанській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області за № 3424, про що наявна інформація у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (арк.справи 9).

Позивачем до відповідача подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): від 27.01.2014 № НОМЕР_2, згідно якої нараховано орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2014 рік на загальну суму 42732,84 грн. з щомісячним платежем по 3561,07 грн.; від 20.02.2015 № НОМЕР_3, згідно якої нараховано орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2015 рік на загальну суму 53373,32 грн. з щомісячним платежем по 4447,78 грн., окрім грудня, в якому до сплати визначено 4447,74 грн.

Також позивачем подано до Рубіжанській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): від 20.02.2017 № НОМЕР_4 за 2014 рік, згідно якої позивач визначив до зменшення річну суму орендної плати у розмірі 30506,50 грн.; від 20.02.2017 № НОМЕР_5 за 2015 рік, згідно якої позивач визначив до зменшення річну суму орендної плати у розмірі 53373,52 грн.

Вказаний факт встановлено постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 у справі 812/1629/16 за позовом Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю (арк.справи 32-34).

Відповідачем внесенні в інтегровану картку платника відомості, викладені у поданих позивачем уточнюючих податкових деклараціях щодо зменшення податкового зобов'язання з орендної плати за землю на суму 83879,82 грн., що призвело до погашення заборгованості позивача, що підтверджується інформацією, зазначеною в інтегрованій картці платника (арк.справи 76-97).

23 листопада 2016 року Рубіжанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Луганській області сформовано вимогу про сплату боргу «Ф» № 791-17, за якою станом на 22.11.2015 у позивача борг становить 73397,12 грн., в тому числі за основним платежем 72 715, 78 грн., пені 681,34 грн., яку вручена позивачу під час розгляду справи № 812/1629/16 за позовом Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю (арк.справи 72-73).

З матеріалів справи та картки особового рахунку вбачається, що заборгованість зазначена в оспорюваній вимозі виникла у позивача з орендної плати за земельну ділянку за 2014-2015 роки (арк.справи 76-96).

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (далі -ПК України), Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно вимог підпункту 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормою пункту 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

На виконання Закону № 1669-VII розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 6 Закону № 1669-VII (в редакції, чинній у спірний період) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Однак, порядок звільнення від сплати за використання земельними ділянками наведеною нормою не визначений.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 4.1.4 статті ПК України передбачена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

У відповідності до вимог підпунктів 30.1. 30.2, 30.3. 30.3 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

За приписами пункту 30.4 наведеної норми платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

У відповідності до пункту 30.9 цієї статті податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що використання податкової пільги є правом платника податків, а не його обов'язком.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Наказом Міністерства доходів і зборів України 30.12.2013 року № 865 затверджено форму податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема додаток 2 «Відомості про пільги на земельний податок з наявних площ земельних ділянок».

Форма податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), затверджена наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2015 року № 560, також містить в собі графи щодо пільг, у яких зазначається розмір пільги відповідно до законодавства та/або рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яким пільгу надано.

З аналізу наведеного слідує, що наведені норми ПК України та Закону України № 1669-VII не суперечать між собою, фактично доповнюють одна одну, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин в частині визнання презумпції правомірності рішення платника податку.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 (далі - Закон № 1669), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Як вже зазначалося раніше, позивач знаходиться на обліку в Рубіжанській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області за № 3424, про що наявна інформація у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Населений пункт м. Рубіжне входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Оскільки колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Рубіжанській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, населений пункт м. Рубіжне входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, позивач скористався правом подачі уточнених податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2017 №№ НОМЕР_4, НОМЕР_5, згідно яких визначив до зменшення річну суму орендної плати за 2014 -2015 роки, та ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 передбачено звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність застосування відповідачем до ОСОБА_1 штрафних та фінансових санкцій за невиконання обов'язків платника податків зі сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за період 2014-2015 роки, відтак вимога форми «Ф» від 23.11.2015 № 791-17 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу зі сплати орендної плати за земельну ділянку за 2014-2015 роки є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 812/1158/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 812/1158/17 залишити без змін.

Повний текст постанови виготовлено 18 січня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_3