Справа № 826/14249/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року (повний текст виготовлено 11.09.2017) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконним наказу, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом у якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив:

- визнати протиправним наказ №100-о від 10.03.2016 року "Про звільнення" з посади заступника начальника управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання - начальника відділу митних платежів та класифікації товарів в Енергетичній митниці ДФС;

- зобов'язати Енергетичну митницю ДФС зробити запис у трудовій книзі щодо звільнити із займаної посади за власним бажанням з 02 квітня 2017 року;

- стягнути з Енергетичної митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 11 березня 2016 року по 02 квітня 2017 року у розмірі 65 489,76грн. (шістдесят п'ять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять гривень 76коп.);

- стягнути з Енергетичної митниці ДФС середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 04 квітня 2017року по 06 вересня 2017 року у розмірі 25 999,68грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень 68коп.)

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права. Зокрема, у апеляційній скарзі містяться посилання на те, що відповідачем при звільненні було дотримано вимог п.1 ст.36 КЗпП.

Під час апеляційного розгляду справи позивач подав заяву про відмову від адміністративного позову і просив провадження в справі закрити.

Відповідач не заперечував проти прийняття відмови від позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про наступне.

Розглядаючи правомірність заявленого клопотання про відмову від позову, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.3 ст.189 КАС України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Частиною 5 зазначеної статті КАС України визначено, що суд не приймає відмови від позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Колегією суддів встановлено, що заяву про відмову від позову подано належною особою, дії позивача не порушують прав та законних інтересів інших учасників процесу, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову, а ухвалену постанову суду першої інстанції визнати нечинною і закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 9, 243, 310, 314, 321, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконним наказу, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року визнати нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконним наказу, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 18 січня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко