Справа № 524/3817/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Кривич Ж.О.
Суддя-доповідач: Бартош Н.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/3817/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Бартош Н.С.

суддів: Русанової В.Б. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2017 по справі № 524/3817/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Нечитайла Ігора Вікторовича третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Нечитайла Ігора Вікторовича, третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії АР № 623002 від 13.05.2017 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2016р. позов задоволено.

Управління патрульної поліції у м. Кременчуці (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, та процесуального права, не повне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, справу розглянути за відсутності третьої особи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, де наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.05.2017 року поліцейським роти № 4 УПП у м. Кременчуці ДПП Нечитайлом І.В. винесено постанову серії АР № 623002 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_2 13.05.2017 року о 11 годині 50 хв. керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA A5, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кременчуці по просп. Лесі Українки, біля будинку 78/19, здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджуючись із зазначеною постановою оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11.13 Розділу 11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху), забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 13.05.2017 року о 11 годині 50 хв. позивач, керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA A5, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кременчуці по пр. Лесі Українки, біля будинку 78/19 зупинився на тротуарі з метою обслуговування приватного підприємства "Зеус Нет".

Згідно наданої позивачем довідки № 18-07-31 від 31.07.2017 р., судом встановлено, що ОСОБА_2 в період з 03.05.2017 року по 29.05.2017 року дійсно працював у приватному підприємстві "Зеус Нет" на посаді інженера комп'ютерних мереж за цивільно-правовим договором.

Крім того, на відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт здійснення позивачем зупинки а на тротуарі.

Колегія суддів зазначає, що п. 11.13 Правил дорожнього руху встановлено виключення із загального правила про заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, а саме коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно з п. 26.3 Розділу 26 Правил дорожнього руху, у пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Враховуючи, що позивачем здійснено зупинку транспортного засобу, що обслуговує підприємство, яке розташоване у зазначеній зоні на тротуарі для обслуговування торговельного підприємства, розташованого безпосередньо біля тротуару, за відсутності інших під'їздів колегія суддів вважає, що факт порушення позивачем вимог п.11.13 Правил Дорожнього руху та ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем не доведений, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення правомірно скасована судом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано належних да допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення та спростовували висновки суду.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надана вірна оцінка обставинам справи та доказам, наданим сторонами.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2017 по справі № 524/3817/17 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова О.М. Мінаєва