Справа № 242/3842/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року справа №242/3842/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2017 року в справі № 242/3842/17 (головуючий І інстанції Пирогова Л.В.) за позовом ОСОБА_4 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Відокремлений підрозділ «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому з просив визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1485 від 10 серпня 2017 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу періоди роботи: з 11.01.1994 по 31.07.2002 на підприємстві «Гірник» Селидівського виробничого об'єднання з видобутку вугілля; з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт»; з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 30.06.2017 та з 01.07.2017 по 02.08.2017 на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», а також зобов'язати повторно розглянути заяву від 02 серпня 2017 № 1421 про призначення пільгової пенсії.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії позивачу та скасовано рішення № 1485 від 10 серпня 2017 року про відмову в призначені пенсії.

Зобов'язано Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 02 серпня 2017 року № 1421 відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на підприємствах: ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» з 11.01.1994 по 31.07.2002 та з 01.08.2002 по 30.03.2007; до страхового стажу - ВП «Шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 30.06.2017.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено наступне.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, а саме характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків і їх номери, куди включається цей період роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки з такими відомостями, видані підприємствами.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право органів, що призначають пенсії вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Положеннями ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Надана позивачем довідка № 159 від 13.11.2014 на підтвердження періодів роботи з 11.01.1994 по 31.07.2002 та з 01.08.2002 по 30.08.2007 не може бути врахована для призначення пільгової пенсії, оскільки ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» не здійснювало реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на території, підконтрольній Українській владі, отже пенсійний орган позбавлений можливості провести перевірку вказаної довідки.

Також апелянт наголошує, що відповідальність за своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування покладено на страхувальника, отже пенсійний фонд не повинен нести відповідальність за невиконання обов'язків страхувальником. За таких обставин, відповідач вважає правомірним не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 30.06.2017 на підприємстві ВП «Шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України, та з 01.07.2017 по 02.08.2017 у зв'язку з відсутністю нарахованої суми заробітної плати.

Таким чином, на думку відповідача, право ОСОБА_4 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не повністю дослідив всі обставини, що мають значення для справи.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, встановила наступне.

ОСОБА_4 (далі - позивач) 02 серпня 2017 року звернувся до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, апелянт, пенсійний орган, Селидовське ОУПФУ) із заявою про призначення пенсії згідно зч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані такі документи:

- копія паспорту та ІПН;

- копія трудової книжки від 11.01.1994 серії БТ-ІІ № 7032447;

- копія диплома Д № 742236 від 10.01.1994;

- довідка про особливий характер роботи, видана підприємством ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» від 02.08.2017 № 65;

- довідка про особливий характер роботи, видана підприємством ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» від 13.11.2014 № 249;

- накази ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» № 50-к (а) від 04.08.2000 та № 102 від 05.04.2012.

Рішенням № 1485 від 10 серпня 2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років на підземних роботах.

Своє рішення пенсійний орган мотивував тим, що надана позивачем довідка № 159 від 13.11.2014 на підтвердження пільгового характеру роботи не може бути врахована, оскільки підприємство, яке її видало - ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт», не здійснювало реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження на території, підконтрольній українській владі. Тобто пенсійний орган позбавлений можливості перевірити достовірність видачі вказаної довідки.

Також, до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2016 по 30.06.2017 на підприємстві ВП «Шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України, та з 01.07.2017 по 02.08.2017 у зв'язку з відсутністю нарахованої суми заробітної плати.

Не погодившись із рішенням Селидовського ОУПФУ та вважаючи, що він має достатньо стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_4 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

За приписами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788 -XII (далі - Закон № 1788-XII), яка визначає особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті на протязі повного робочого дня виконанням робіт, передбачених Списком № 1. При цьому під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу (роз'яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці від 10.05.1994 № 01-3/406-02-2 та № 06-1649).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

За нормами статті 14 Закону № 1788-XII до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами саме такої роботи повний робочий день. При цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах зі шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме, із п. 1.2а ч. 1 розділу І до відповідних професій належать: усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в переліку «Підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд».

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Так, зокрема, статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Спірні періоди трудової діяльності ОСОБА_4 підтверджуються трудовою книжкою БТ-ІІ № 7032447, а саме:

- 11.01.1994 прийнято електрослюсарем підземним 4-ого розряду на дільниці монтажу та демонтажу устаткування з повним робочим днем під землею;

- 13.04.1995 переведено учнем гірника підземного на цій же дільниці;

- 04.08.1995 присвоєна кваліфікація гірника підземного 3-ого розряду з повним робочим днем під землею;

- 01.08.2000 переведено машиністом підземних установок 3-ого розряду на дільниці «Водооотлив» з повним робочим днем під землею;

- 01.04.2001 переведено машиністом підземних установок 2-ого розряду електромеханічної служби з повним робочим днем під землею;

- 30.03.2007 звільнено у зв'язку з ліквідацією шахти «Гірняк»;

- 25.06.2007 прийнято гірником з ремонту гірничих виробок 4-ого розряду підземним.

Також, пільговий характер роботи позивача в спірний період з 11.01.1994 по 31.07.2002 та з 01.08.2002 по 30.03.2007 підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній № 159 від 13.11.2014, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт».

На підтвердження пільгового характеру роботи позивача в спірний період з 01.06.2010 по 31.12.2010 у матеріалах справи наявна довідка № 447 від 06.09.2017, видана Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», яка містить відомості відносно проведення нарахування та утримання страхових внесків в Пенсійний фонду із заробітної плати позивача із помісячним розрахунком.

Спірні періоди роботи ОСОБА_4 в період з 01.08.2016 по 30.06.2017 та з 01.07.2017 по 02.08.2017 підтверджуються довідкою № 448 від 06.09.2017, виданою Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», з якої вбачається, що за період з 01.08.2016 по 31.07.2017 на його заробітну плату проводилось нарахування єдиного соціального внеску в розмірі 22 відсотків

із помісячним розрахунком.

Пенсійний орган не заперечує, що посади, які обіймав позивач, належать до Списку № 1.

За приписами частин 1 та 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону запроваджується особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 Закону № 1207-VII встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж позивач набув, працюючи в період з 11.01.1994 по 31.07.2002 та з 01.08.2002 по 30.03.2007 на шахті «Гірник» Селидівського виробничого об'єднання з видобутку вугілля та ВСП «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт», в період, коли м. Донецьк перебувало під контролем української влади, і зазначені підприємства також утворені відповідно до законодавства України.

Усі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для не врахування спірних періодів роботи позивача, оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

При цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону № 1788-ХІІ має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов'язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку пільгової довідки особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Враховуючи, що записами у трудовій книжці в сукупності з наявними в матеріалах справи довідками підтверджено роботу ОСОБА_4 повний підземний робочій день у шахті в спірні періоди, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача передбаченого ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено право позивача на отримання пенсії на пільгових умовах, яке підлягає відновленню шляхом скасування спірного рішення пенсійного органу № 1485 від 10 серпня 2017 року, зарахування спірних періодів роботи до стажу, що дає право на призначення такої пенсії, та зобов'язання повторно розглянути заяву від 02 серпня 2017 року.

Щодо посилань апелянта на помилковість задоволення позовної вимоги щодо стягнення судових витрат, оскільки органи пенсійного фонду звільненні від сплати судового збору, судова колегія зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку, що сплата судового збору відрізняється за своєю суттю від розподілу судових витрат. Останній є частиною відновлення порушеного права, тому задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції правомірно здійснив розподіл судових витрат, стягнувши сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. До ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України зміни щодо звільнення Пенсійного фонду України та його органів від розподілу судових витрат не вносились.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2017 року в справі № 242/3842/17 за позовом ОСОБА_4 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Відокремлений підрозділ «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2017 року в справі № 242/3842/17 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст.ст. 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук