Справа № 607/9425/17
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2018 Справа №607/9425/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участі секретаря судового засідання Бігун О.І.

позивача та представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі позову заяву ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває на розгляді адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про :

визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, котра полягає у неприйнятті рішень про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0485, :03:001:0486, :03:001:0487 та надання їх у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

зобовязання ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0485 за адресою вул. Надрічна, 3, 3і с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_1.

зобовязання ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9530 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0487 за адресою вул. Надрічна, 3, 3й с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_3.

зобовязання ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9710 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0486 за адресою вул. Надрічна, 3и с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_4.

На обгрунтування вимог сторона позивач зазначає, що ОСОБА_1, С.І. та І.М. мають у приватній власності приміщення відгодівельного комплексу та корівників, звернулися до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення, а в подальшому й про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства наступним наданням цих земельних ділянок у власність.

Проте відповідачем безпідставно та протиправно не прийнято жодного рішення за зверненням позивачів, а відтак, оскільки право громадянина на безоплатне отримання земельної ділянки не може бути обумовлено діями чи бездіяльністю будь якого державного органу чи його посадової особи, або поставлено в залежність від настання подій, на які не може впливати громадянин, позивачі просять позов задовольнити та застосувати ефективний спосіб судового захисту шляхом не тільки зобовязання відповідача затвердити проекти землеустрою, а й шляхом зобовязання надати відповідачам земельні ділянки у вільність.

В судовому засіданні позивач та представник позивачів вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач забезпечив явку в судове засідання повноважних представників, котрі суду надали відзив на позов, за змістом котрого відзначили, що орган місцевого самоврядування не ухвали жодних рішень по заявах позивачів, оскільки спірні земельні ділянки були сформовані внаслідок поділу іншої земельної ділянки площею 5, 9040 га, переданої в оренду позивачу ОСОБА_1 за його заявою, котрий, проте, не уклав договору оренди, а на думку відповідача, протиправно без погодження Миролюбвіської сільської ради, здійснив поділ переданої в оренду земельної ділянки.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі є спір фізичних осіб з органом місцевого самоврядування щодо затвердження останнім, як субєктом владних повноважень, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею для ведення особистого селянського господарства з наступним наданням цих земельних ділянок у власність позивачів.

Прийняття рішення про передачу земель державної власності в комунальну власність, а також земельної ділянки в приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. Правовідносини, повязані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а тому, зважаючи на характер спірних відносин сторін, позивачами вірно обрано адміністративну юрисдикцію щодо заявлених до суду позовних вимог.

Окрім цього суд відзначає, що провадження у справі було відкрите Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, як адміністративним судом, до 15.12.2017 року, а тому з приводу визначення предметної підсудності спору слід керуватися приписами частини третьої ст. 30 КАСУ, в редакції від 15.12.2017 року, якою передбачено, що справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Отже судом встановлено, що в приватній власності позивачів перебувають приміщення майнового комплексу, що знаходиться в с. Лучка Тернопільського району, вул. Надрічна 3, 3і, 3и, 3й, для обслуговування якого попередньо сформовано земельну ділянку пл. 5.9 га. з кадастровим номером :03:001:0471. Зокрема,

ОСОБА_6 належить 64/100 частки відгодівельного комплексу (частка в натурі) та сінажна яма за адресами: с. Лучка, вул. Надрічна 3, 3і;

ОСОБА_7 належать 36/100 частки відгодівельного комплексу (частка в натурі) та сінажні ями за адресами: с. Лучка, вул. Надрічна 3, 3й;

ОСОБА_8 належать приміщення корівників з молочним блоком за адресою: с. Лучка, вул. Надрічна, 3и.

12.08.2016 року, до ОСОБА_5 сільської ради позивачами надіслано клопотання про надання кожну з позивачів дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2.0 га. для ведення особистого селянського господарства з використанням та обслуговуванням власного нерухомого майна в межах попередньо сформованої земельної ділянки.

Відповідачем клопотання отримані 17.08.2016 року та зареєстровані 19.08.2016 року за вх.№52, 53, 54.

21.09.2016 року, у відповідності до абз.3 ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, позивачами замовлено розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та укладено договори з ФОП ОСОБА_9 на виконання робіт із землеустрою, про що цього ж дня, 21.09.2016 року за вх. №72, 73, 74, письмово повідомлено ОСОБА_5 сільську раду та надано оригінали договорів на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з мокрими печатками.

ОСОБА_5 сільської ради №943 від 05.10.2016 року повідомлено позивачів про те, що їх клопотання від 12.08.2016 року розглянуті та жодних рішень за результатами їх розгляду не прийнято.

На виконання договору, ФОП ОСОБА_9 розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів, новоутворені земельні ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі.

Земельній ділянці площею 1,9800 га., на якій розташовано майно ОСОБА_1, присвоєно кадастровий номер :03:001:0485; земельній ділянці площею 1,9530 га., на якій розташовано майно ОСОБА_3, присвоєно кадастровий номер :03:001:0487; земельній ділянці площею 1,9710 га., на якій розташовано майно ОСОБА_10, присвоєно кадастровий номер :03:001:0486.

04.07.2017 року за вх.№ 30, 31, 32, до органу місцевого самоврядування з метою затвердження проектної документації та передачі земельних ділянок у власність, позивачами подано відповідні клопотання та долучено оригінали погоджених проектів землеустрою та витягів з Державного земельного кадастру.

24.07.2017 року, листами ОСОБА_5 сільської ради № 780, 781, 782 від 17.07.2017 року позивачів повідомлено про розгляд таких клопотань на пленарному засіданні сільської ради, за наслідками якого жодних рішень не було прийнято.

У відповідності до пункту "б" частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пункту "в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Виходячи з аналізу вказаних норм, позивачів вірно вказали, що мали виправдане очікування на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказаною правовою нормою зобов'язано суб'єкта владних повноважень дотримуватись встановленого терміну розгляду поданого клопотання, а у випадку відмови, обгрунтувати таку відмову.

Абзацом 3 ч.1 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_11 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_11 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зосереджуючи увагу на абз.3 ч.1 ст.118 Земельного кодексу України, слід відзначити, що така норма внесена законодавцем для спрощення процедури відведення земельних ділянок (Закон України № 366-VII від 02.07.2013 року), з метою удосконалення процедури відведення земельних ділянок шляхом запровадження принципу мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Отже, Земельним кодексом України визначені два способи отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, у відповідності до абз. 1 ч.7 ст. 118 Кодексу одним способом є позитивне рішення органу місцевого самоврядування, а другим, у відповідності до абз.3 ч.7 ст.118 Кодексу є наслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування, що полягає у реалізації принципу мовчазної згоди.

З цього приводу свою правову позицію висловив ОСОБА_11 Суд України у постанові №21-358а13 від 10.12.2013 року, де зазначив, що положення ст. 118 Земельного кодексу України направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Одночасно, в постанові Вищого адміністративного суду України від 26.02.2014 року у справі №К/800/1302/14 вказано, що бездіяльність органу місцевого самоврядування не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення.

З огляду на вказане можна зробити висновок, що принцип мовчазної згоди - це один із інститутів дозвільної системи, суть якого полягає в тому, що особа набуває право на провадження певних дій без одержання документа дозвільного характеру за умови, якщо ним подано в установленому законом порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Таким чином, у зв'язку з не розглядом у місячний термін ОСОБА_5 сільською радою клопотань позивачів про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з моменту отримання від них письмових повідомлень з договорами на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, настала мовчазна згода (дозвіл) на виготовлення проектної документації.

При цьому, момент отримання мовчазної згоди є юридичним фактом (подією, що відбулась) після якого наступають юридичні наслідки (породжуються правовідносини) у вигляді безпосереднього переходу до розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На виконання договору, розробником виготовлено відповідну проектну документацію із землеустрою, яка відповідає приписам ч.8 ст.118 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій» та погоджена у порядку встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Даний факт підтверджують позитивні висновки незалежних експертів державної експертизи з інших регіонів України, відповідно до яких проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів відповідають вимогам земельного законодавства.

Згідно з ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган місцевого самоврядування після отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Вказаною правовою нормою зобов'язано суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення або іншими словами, прийняти акт індивідуальної дії, чого ОСОБА_5 сільська рада не виконала.

Так, обрані позивачами земельні ділянки відноситься до сільськогосподарських земель. Жодних доказів тому, що місце розташування обраних позивачами земельних ділянок не відповідає затвердженим у встановленому законом порядку генеральним планам населених пунктів та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, а також проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, відповідачем не надано.

За вимогами частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Аналогічним чином, в силу вимог частини другої статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Одним із основоположних природних прав людини ОСОБА_12 називає право власності. Кожна людина, писав він, у відповідності з вимогами розуму і природного стану, переслідуючи свої інтереси і захищаючи своє своє життя, свою свободу, свою власність, прагне не нашкодити іншому. ОСОБА_12 позначає це своє, як право власності. Він особливо наголошував на ідеї, що кожна людина по закону природи має відстоювати свою власність, тобто своє життя, свободу і майно. Це основоположне право власності він виводив із права людини на свою власну особистість моя голова, мої руки, моє тіло і все, що я можу створити ними, належить мені, я ними володію і виводжу завдяки своїй праці все це із загального, спільного володіння. Бог, пославши людей підкоряти землю, дав тим самим основу для привласнення, а умови людського життя, що вимагають праці і матеріалів для роботи, з необхідністю вводять приватну власність, писав він.

З огляду на те, що право громадянина на отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою на відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, затвердження проекту землеустрою з наступною передачею земельної ділянки у власність, Законом поставлено у пряму залежність від виконання відповідачем обовязку ухвалювати відповідні рішення (принцип належного урядування), відсутністю правомірних дій ОСОБА_5 сільської ради на звернення ОСОБА_13, С.І. та І.М., невиправдано було звужено права громадян на отримання у власність земельних ділянок в рамках безкоштовної приватизації.

(!) Право громадянина на безоплатне отримання земельної ділянки не може бути обумовлено діями чи бездіяльністю будь якого субєкта владних повноважень, або поставлено в залежність від настання подій, на які не може впливати громадянин, оскільки це свідчить про наявність ознак свавілля в діях/ бездіяльності органу держваної влади чи місцевого самоврядування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, оскільки позивачами було дотримано усіх вимог Закону щодо реалізації права на набуття у власність спірних земельних ділянок, а відповідач за умови виконання Закону позивачами позбавлений будь якої альтернативи рішення окрім як задовольнити клопотання, суд погоджується з доводами позивачів, що підстава для фактичної відмови (неприйняття відповідачем жодного рішення) позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, затвердженні проекту землеустрою з передачею земельних ділянок у власність не відноситься ні до однієї з підстав, визначених ст.118 Земельного кодексу України, а тому кваліфікується судом як протиправна бездіяльність, з ознаками свавільності.

Водночас судом критично оцінюються доводи відповідача, оскільки в даній справі існує спір щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0485, :03:001:0486, :03:001:0487, а рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду приймалося попередньо стосовно зовсім іншої земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0471, щодо котрої відсутній будь який спір.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним (що узгоджується з ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною четвертою ст. 245 КАСУ передбачено, що випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії), суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З приводу розподілу судових витрат суд наголошує на наступному.

Згідно ч.1 ст. 139 КАСУ, в при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, пунктом сьомим ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

До позову було долучено квитанцію від 27.07.2017 року про сплату позивачем ОСОБА_1 2650 гривень судового збору.

Зважаючи на ту обставину, що судом задоволено позов ОСОБА_1 щодо обох його позовних вимог немайнового характеру, сплачену суму судового збору з кожну з вимог по 640 гривень, загалом 1280 гривень, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 5, 30, 73-75,139, 242-246, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, котра полягає у неприйнятті рішень про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0485, :03:001:0486, :03:001:0487 та надання їх у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Зобовязати ОСОБА_5 сільську раду Тернопільського району Тернопільської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0485 за адресою вул. Надрічна, 3, 3і с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_5 сільську раду Тернопільського району Тернопільської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9530 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0487 за адресою вул. Надрічна, 3, 3й с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_3.

Зобовязати ОСОБА_5 сільську раду Тернопільського району Тернопільської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9710 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0486 за адресою вул. Надрічна, 3и с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 1280 гривень судового збору на користь ОСОБА_1 та 1280 в дохід державного бюджету.

Рішення може бути оскаржене в в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30 - денний строк з дня складання повного тексту рішення, апеляційної скарги.

Головуючий суддяОСОБА_14