Справа № 806/355/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" січня 2018 р. Справа № 806/355/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" квітня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська будівнича компанія" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 визнано протиправними податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 13 грудня 2016 року №, № та скасовано їх.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Житомирській області просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що при прийняті оскаржуваної постанови судом неповно з'ясовано всі обставини справи, невірно застосовано та порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ "Поліська будівнича компанія" з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.01.2015 по 01.09.2016.

За результатами проведеної перевірки складено акт №8/06-30-14-05/35957916, на підставі якого відповідачем 13 грудня 2016 року винесено податкові повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі на суму 3114,20 грн. та № яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 64899 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що відповідач не довів суду правомірності прийнятих оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Так, скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 13.12.2016 №, суд першої інстанції зазначив, що між ТОВ "Поліська будівнича компанія" та ПП ОСОБА_3 01.07.2015 укладено договір купівлі-продажу №01-07/15 пиломатеріалу обрізного в кількості 2000 куб. метрів по ціні 1900 гривень за 1 кубічний метр. Оплата товару передбачена шляхом відстрочки платежу до 6 місяців. Договір діє до 31.12.2016.

03.07.2015 між ТОВ "Поліська будівнича компанія" та ІІП ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу №03-07/15 обрізного пиломатеріалу в кількості 2000 кубічних метрів по ціні 1400 гривень за кубічний метр. Оплата товару передбачена шляхом відстрочення платежу до 6 місяців.

У акті перевірки вказано, що ТОВ "Поліська будівнича компанія" у перевіреному періоді сформовано витрати (собівартість реалізованих товарів) на підставі первинних документів обліку, які оформлені неналежним чином, що стало підставою для висновку контролюючого органу, що позивачем допущено порушення вимог п.44.1, п. 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, Податкового кодексу України, ст.3, ст. 4 та ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положень (Стандартів) бухгалтерського обліку №9 "Запаси", №11 "Зобов'язання", №15 "Доходи", №16 "Витрати" в результаті чого занижено податок на прибуток на сум 64899 грн.

Зазначена позиція контролюючого органу ґрунтується на тому, що до перевірки не надано необхідних документів на поставку товару від ПП ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_3, а саме:

- не підтверджено транспортування товару - залізничних накладних або товарно-транспортних накладних на перевезення деревини автомобільним транспортом (форма ТТН-ліс);

- не підтверджено походження товару та його якісних характеристик - сертифікати походження, карантинні сертифікати тощо;

- не підтверджено факт зберігання товару від фактичної дати переходу права власності на нього (лииень-серпень 2015 року) до дати його оприбуткування (грудень 2015 року) та здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт з врахуванням того факту, що на ТОВ "Поліська будівнича компанія" весь цей період працювала одна особа - директор підприємства і інших працівників (за сумісництвом, за договорами цивільна-правового характеру, за договорами надання послуг тощо) не було.

На спростування зазначених доводів, суд першої інстанції виходив з того, що сертифікат про походження товарів та карантинний сертифікат не є документами первинного бухгалтерського обліку, оскільки не містять відомості про відповідну господарську операцію та не підтверджують факт її здійснення.

Надання ж документів на підтвердження якісних характеристик товару, стосується лише правовідносин між продавцем і покупцем щодо підтвердження першим, дотримання ним умов договору стосовно предмету поставки.

Щодо відсутності підтвердження транспортування товару (залізничних накладних або товарно-транспортних накладних на перевезення деревини автомобільним транспортом), суд зазначив:

ТОВ "Поліська будівнича компанія" 01.09.2015 укладено договір №1319, відповідно до якого підприємство орендувало площадку з твердим покриттям загальною площею 6000 кв. метрів, яка знаходиться на території Херсонського морського порту.

При цьому постачання обрізного матеріалу від ПП ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_3 відбувалось безпосередньо на орендовану складську площадку на території Херсонського морського порту. Транспортування та навантажувально-розвантажувальні роботи здійснювалося силами та за рахунок постачальників, а їх вартість була врахована при визначенні вартості товару, що постачався.

При цьому, суд виходив з того, що наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних або їх неправильне оформлення є лише підтвердженням дотримання чи порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, що не пов'язане з дотриманням вимог податкового законодавства та не може бути підтвердженням факту придбання товарно-матеріальних цінностей та не впливає на формування податкового кредиту та звітності, а тому неналежне оформлення ТТН не є безумовною підставою, яка ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій.

Також, суд вважав безпідставним покликання відповідача на відсутність у позивача персоналу, транспортних засобів, виробничо-складських приміщень, оскільки наведені факти не можу свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкт господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Реальність господарської операції підтверджено фактом руху активів та зміною стану зобов'язань суб'єкта господарювання, а також наявністю інших юридичних фактів, що зумовлені результатами досягнення ділової мети у процесі здійснення законної підприємницької діяльності.

Так, подальший рух придбаного позивачем товару та використання його у своїй господарській діяльності підтверджується наданими у ході судового розгляду справи копіями ВМД. Жодних зауважень до видаткових та прибуткових накладних, які були оформлені по вказаних господарських операціях відповідач не має.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення №.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доводів по податковому повідомленню-рішенню № та вважає за необхідне зазначити наступне.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документі - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Сертифікат про походження товарів-документ встановленої форми, який застосовується для підтвердження країни походження товару, видається уповноваженими органами країни - експортера товару та використовується як одна з підстав для застосування пільгової ставки мита (якщо це передбачено для країни походження товару). Цей документ розглядається митницею у якості основного документу, що однозначно свідчить про те, що вказаний товар походить з тієї або іншої країни.

Карантинний сертифікат - документ, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері карантину рослин, та засвідчує фітосанітарний стан об'єктів регулювання, що вивозяться та/або ввозяться у карантинну зону, транспортуються територією України.

Водночас, згідно ст. 662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, відповідно до норм діючого законодавства, будь-яка господарська операція платника податків має бути оформлена відповідними підтверджуючими документами, які є підставою для відображення вказаної операції у регістрах бухгалтерського обліку та врахуванні при формуванні звітних даних.

Встановлено, що відповідно до зазначених в Акті перевірки накладних, купівля товару відбувалось протягом липня-серпня місяців 20015 року. Договір оренди площадки, яка знаходиться на території Херсонського морського порту укладено 01.09.2015 року. Позивачем, як перевіряючим так і суду не підтверджено та не надано доказів фактів зберігання товару від дати фактичного переходу права власності на нього (липень-серпень) до дати його оприбуткування та відвантаження на експорт (грудень 2015 року). Не підтверджено і здійснення розвантажувально-навантажувальних робіт з врахуванням посередницької діяльності будь-якого іншого суб"єкта господарювання шляхом залучення виробничих та трудових ресурсів такого суб'єкта господарювання для виконання зобов'язань по укладених позивачем договорах, про можливість укладення яких послався суд першої інстанції.

Також, відповідно до листа №05-01-09/471 від 22.03.2016 року Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства, ТОВ "Поліська будівельна компанія" в період липень-грудень 2015 року, для здійснення експортних операцій, видавалися сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Відповідно до копій документів, як додатків до вказаних сертифікатів вбачається, що на експорт в грудні 2015 року постачалась продукція у вигляді лише сировини, яка постачалась з лісгоспу у листопаді 2015 року, в той час, як свідчать матеріали перевірки, позивач купував у ПП ОСОБА_4 вже готову продукцію, а саме матеріали з сировини у липні-серпні 2015 року.

Суд першої інстанції не врахував зазначених обставин, не надав належної оцінки неналежно оформленим первинним документам, розбіжностям у них, в результаті чого помилково визнав відсутнім заниження податку на прибуток в сумі 64899 грн., встановлене перевіркою.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 №, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо його протиправності та зазначає наступне.

У акті перевірки контролюючий орган вказує, що позивачем порушено п.2.11 гл.2, п.3.1 гл.3 та п.3.2. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 щодо проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа на суму 3114, 20 грн.

Відповідно до п. 3.1 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з п.3.2 згаданого положення касові операції, що проводяться відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оформляються згідно з вимогами цього Закону.

Встановлено, що ТОВ "Поліська будівнича компанія" у перевіряємий період не здійснювало видачу з каси грошових коштів підзвітним особам. Товари, на які посилається відповідач, придбані працівниками підприємства за власні кошти, які ними не заявлялись до відшкодування.

За таких підстав, судове рішення в частині податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 № правомірно скасувано.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" квітня 2017 р. в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 13 грудня 2016 року № - скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "17" січня 2018 р.