Справа № 826/19821/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 січня 2018 року № 826/19821/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Оболонського районного у місті Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у внесенні змін до актових записів про шлюб № 74 від 02.10.1976 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області та про розірвання шлюбу № 546 від 05.07.1990 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиціх у м. Києві, вказавши в графі «національність нареченого» ОСОБА_1 - «німець». Позивач зазначив, що приналежність до німецької національності його батька ОСОБА_3 є достатніми підставами для встановлення національної приналежності позивача та внесення змін до актового запису про одруження.

Позивач наголошує, що відносить себе до німецької національності, його батько був німець і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Відтак, просить суд зобов'язати відповідача внести виправлення до актового запису про шлюб, де у графі "наречений" змінити національність нареченого з "росіянин" на "німець".

Зважаючи на неявку представників сторін в судове засідання 16 листопада 2017 року та наявністю в матеріалах справи заяв про розгляд без їх участі, не здійснювалась фіксація судового процесу, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного у місті Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про внесення змін про шлюб № 74 від 02.10.1976 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області та про розірвання шлюбу № 546 від 05.07.1990 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, виправити в графі «національність нареченого» ОСОБА_1 -з "росіянин" на "німець".

За результатами розгляду цієї заяви та доданих до неї документів відповідачем 25 травня 2016 року складено висновок №34, яким позивачеві було відмовлено у внесенні змін в вищезазначені актові записи, у зв'язку з тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, враховуючи Указ Президента України від 27.01.1999 року №70 "Про втрату чинності Указу Президента України від 31.12.1991 року №24 "Про порядок зміни громадянами України національності".

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398), Законом України "Про національні меншини в Україні", Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р. (далі по тексту - Правила).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органі місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 3 Конституції України кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з ст. 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст. ст. 11, 18 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав і свобод громадян за національною ознакою забороняється й карається законом.

Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09 грудня 1997 р. № 703/97-ВР, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовані Законом України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила).

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №2398 до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану віднесено проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, внесення змін до актових записів цивільного стану, поновлення та анулювання їх; формування Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ведення його, збереження архівного фонду; здійснення відповідно до законодавства інших повноважень.

Частиною 1 ст. 22 Закону №2398 передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Аналогічна норма закріплена у п. 2.12 Правил.

Згідно з п. 2.29 Правил зміни до паперових носіїв актових записів цивільного стану проводяться шляхом внесення додаткових відомостей у відповідні графи актових записів або закреслення даних у цих записах та внесення нових. Закреслення здійснюється таким чином, щоб можна було прочитати закреслені слова. На першому та другому примірниках паперового носія актового запису цивільного стану робиться відмітка або проставляється штамп.

При цьому, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що батько позивача за національністю «німець».

Як вірно встановлено відповідачем, зазначено ним у висновку №34 від 25.05.2016 року і підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) НОМЕР_1 від 20.08.1953 року, виданого Магаданським бюро ЗАГС Хабаровського краю, батьком зазначено ОСОБА_3, в графі "національність" - «німець».

Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на збереження своєї національної самобутності та відновлення своєї національності шляхом внесення відповідних змін у актовий запис.

Як визначено у пп. 2.13.2 п. 2.13 Правил, постанова адміністративного суду є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.

За п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в тому числі внесення змін про національність, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку. Питання щодо національності батьків суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Тобто, посилання відповідача на те, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, необґрунтована.

Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.08.2015 року № К/800/8590/15.

Також, слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 16.05.2013 у справі «Гарнага проти України» (№20390/07) наголошено на необхідності дотримання державою справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому.

Тобто, при обмеженні права позивача приймати рішення щодо визначення власної національної приналежності, державним органом не було надано жодного обґрунтування, що є недопустимим.

При цьому, зміна актового запису про шлюб в частині національності нареченого жодним чином не впливає ані на інтереси держави, ані на інтереси суспільства в цілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Оболонський районний у місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актових записів про шлюб № 74 від 02.10.1976 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області та про розірвання шлюбу № 546 від 05.07.1990 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, вказавши в графі «національність нареченого» ОСОБА_1 - «німець» замість «росіянин».

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 21грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа