Справа № 826/4073/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30 листопада 2017 року 16:34 № 826/4073/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» (змінена назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна», далі - позивач), до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, (правонаступник Офіс великих платників податків ДФС, далі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяв про зміну позовних вимог та про збільшення розміру позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.01.2016 р. № , № , № (далі - оскаржувані рішення).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті на підставі висновків перевірки, які не відповідають фактичним обставинам. Висновки відповідача про заниження позивачем зобов'язань з податку на прибуток підприємств, ПДВ та завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ є помилковими, адже реальність господарських операцій позивача з його контрагентами підтверджується належною первинною документацією.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, що оскаржувані рішення є законними та обґрунтованими, оскільки позивачем завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та, як наслідок, занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік, завищено податковий кредит з ПДВ за вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року та, як наслідок, завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень, листопад 2014 року та занижено ПДВ, який підлягає сплаті в бюджет за грудень 2014 року, що встановлено відповідачем у акті перевірки.

У зв'язку з неприбуттям представника відповідача в судове засідання, хоча останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, судом, відповідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» (попередня назва - ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД») зареєстроване 19.03.1999 р. Голосіївською районною державною адміністрацією м. Києва за № , , взято на податковий облік в органах державної податкової служби 08.04.1999 р. за № 13076. Перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС. Індивідуальний податковий номер 02.

Основними видами діяльності позивача є діяльність з оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, виробництво олії та тваринних жирів, виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, оптова торгівля хімічними продуктами, неспеціалізована оптова торгівля, складське господарство.

Відповідачем у період із 19.11.2015 р. по 09.12.2015 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 16.12.2015 р. № 1199/28-10-40-50/37-20/30307207 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () за період вересень-грудень 2014 р. (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого встановлено порушення:

- п. 138.2 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат витрати, які пов'язані з придбанням товарів у ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» (), в результаті чого позивачем було завищено витрати у розмірі 33 589 091 грн. за 2014 р., що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 6 046 036 грн. за 2014 р.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на суму ПДВ в розмірі 5 141 872 грн., в т.ч.:

за вересень 2014 р. на суму ПДВ 967 757 грн.;

за жовтень 2014 р. на суму ПДВ 3 356 484 грн.;

за листопад 2014 р. на суму ПДВ 712 101 грн.;

за грудень 2014 р. на суму ПДВ 105 530 грн.

- п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту в розмірі 4 609 300 грн., а саме:

за вересень 2014 р. на суму ПДВ 967 757 грн.;

за жовтень 2014 р. на суму ПДВ 2 929 442 грн.;

за листопад 2014 р. на суму ПДВ 712 101 грн.

- п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту в розмірі 532 572 грн., а саме:

за жовтень 2014 р. на суму ПДВ 427 042 грн.;

за грудень 2014 р. на суму ПДВ 105 530 грн.

- п п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ в розмірі 4 324 241 грн., яка підлягає зменшенню, а саме:

за жовтень 2014 р. на суму ПДВ 1 394 799 грн.;

за листопад 2014 р. на суму ПДВ 2 929 442 грн.;

- п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті в бюджет за грудень 2014 р., в розмірі 817 631 грн., яка підлягає донарахуванню.

На підставі вказаного акту перевірки, 04.01.2016 р. відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 9 069 054 грн., з яких - 6 046 036 грн. за податковим зобов'язанням та 3 023 018 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень, листопад 2014 р. на загальну суму 4 324 241 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2 162 120,5 грн.; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 1 226 446,5 грн., з яких - 817 631 грн. за податковим зобов'язанням та 408 815,5 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження висновки акту перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень став висновок відповідача про відсутність реального характеру господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () за період вересень-грудень 2014 р.

Щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, на суму 5 381 577 грн. та податкового кредиту з ПДВ на суму 1 076 315,32 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Торнадо» () суд зазначає наступне.

Протягом періоду, що перевірявся, між позивачем (Покупець) та ТОВ «Торнадо» () (Постачальник) укладено однотипні договори поставки: від 03.10.2014 р. № 1410-2204 (т. 1 а.с. 115), від 06.10.2014 р. № 1410-2206 (т. 1 а.с. 150), від 09.10.2014 р. № 1410-2210 (т. 1 а.с. 177), від 24.10.2014 р. № 1410-2213 (т. 1 а.с. 221), від 28.10.2014 р. № 1410-2215 (т. 1 а.с.228), від 28.10.2014 № 1410-2216 (т. 1 а.с. 233).

Згідно умов вищезазначених договорів поставки, Постачальник зобов'язується продати і передати, а Покупець зобов'язується оплатити і прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - сою урожаю 2014 р. (далі - товар). Постачальник зобов'язується передати товар на умовах СРТ Інкотермс 2010 (перевезення оплачене до) - ПАТ «Херсонський КХП», що є пунктом призначення за умовами договорів.

Договори підписані від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

До матеріалів справи долучені видаткові накладні за жовтень 2014 р., в яких позивач значиться одержувачем, а ТОВ «Торнадо» - постачальником (т. 1 а. с. 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 156, 160, 163, 167, 171, 174, 183, 190, 193, 196, 199, 204, 207, 210, 213, 216, 225, 230, 235). За даними видаткових накладних позивач протягом жовтня 2014 р. отримав від ТОВ «Торнадо» товар - сою на загальну суму 5 381 576, 55 грн. без ПДВ. Зазначені видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог законодавства, чинного протягом періоду виникнення спірних правовідносин, та мають всі обов'язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна», а також Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Таким чином, долучені до матеріалів справи видаткові накладні є первинними документами, що підтверджують вчинення господарських операцій між позивачем там ТОВ «Торнадо» щодо поставки сої за вищезазначеними договорами.

До матеріалів справи також долучені рахунки-фактури, виписані постачальником товарів ТОВ «Торнадо» позивачу (т. 8, а. с. 14-35).

Наявними в матеріалах справи платіжними документами (платіжними дорученнями, довідками банків, банківськими виписками) підтверджується перерахування позивачем протягом жовтня 2014 р. грошових коштів в якості оплати за товар - сою в загальній сумі 6 457 891,86 грн., в т. ч. ПДВ 1 076 315, 32 грн. на рахунок ТОВ «Торнадо».

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «Торнадо», а вантажоодержувачем ПАТ «Херсонський КХП» в квоту ТОВ «Ордон Вест» для ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу - соя 2014 р., кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження (т. 1, а. с. 122, 125, 128, 131, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 158, 159, 162, 165, 166, 169, 170, 173, 176, 185, 186, 187, 188, 189, 192, 195, 198, 201, 202, 203, 206, 209, 212, 215, 220, 227, 232, 237, 238, 239).

Позивачем також надано лист ТОВ «Ордон Вест» (експедитор в порту) від 19.08.2015 р. № 104 (т. 7, а.с.9-10), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ПАТ «Херсонський КХП» був прийнятий та вивантажений транспорт з соєю в кількості 1 309, 727 т., вантажовідправник - ТОВ «Торнадо». В листі також містяться дані про номери товарно-транспортних накладних, транспортний засіб, дати відвантаження.

Позивачем надано суду належним чином засвідчені копії податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної за жовтень 2014 р., в яких позивач значиться покупцем, а ТОВ «Торнадо» - продавцем (т. 1, а. с. 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 157, 161, 164, 167, 172, 175, 184, 191, 194, 197, 200, 205, 208, 211, 214, 217, 226, 231, 236). За даними долучених до матеріалів справи податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної загальна сума ПДВ, яка врахована позивачем у складі вартості отриманої у жовтні 2014 р. сої від ТОВ «Торнадо», становить 1 076 315, 32 грн. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи податкові накладні та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної оформлені у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме: мають обов'язкові реквізити, підписані та мають відтиск печатки продавця ТОВ «Торнадо».

Також в якості доказу реальності господарських операцій з ТОВ «Торнадо» позивачем надано копію заяви ОСОБА_2, яка протягом 2014 р. обіймала посаду директора ТОВ «Торнадо», посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А. 05.08.2015 р. Зазначеною заявою ОСОБА_2 підтверджує реальне та належне виконання сторонами - позивачем та ТОВ «Торнадо», взятих на себе зобов'язань за укладеними договорами поставки сої, достатність ресурсів у ТОВ «Торнадо» для виконання взятих на себе зобов'язань, а також належне декларування податкових зобов'язань ТОВ «Торнадо» за наслідками господарських операцій з позивачем.

Щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, на суму 10 798 277 грн. та податкового кредиту з ПДВ на суму 2 159 655,47 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» () суд зазначає наступне.

Протягом періоду, що перевірявся, між позивачем (Покупець) та ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» () (Постачальник) укладено однотипні договори поставки: від 03.10.2014 р. № 1410-2203 (т. 2, а. с. 6), від 07.10.2014 р. 1410-2207 (т. 2, а. с. 36), від 08.10.2014 р. № 1410-2209 (т. 2, а. с. 79), від 24.10.2014 р. № 1410-2214 (т. 2, а. с. 108), від 28.10.2014 р. № 1410-2217 (т. 2, а. с. 115), від 01.11.2014 р. № 1411-2201 (т. 2, а. с. 123), від 02.11.2014 р. № 1411-2202 (т. 2, а. с. 130), від 02.11.2014 р. № 1411-2208 (т. 2, а. с. 137), від 03.11.2014 р. № 1411-2209 (т. 2, а. с. 144), від 04.11.2014 р. № 1411-2210 (т. 2, а. с. 151), від 06.11.2014 р. № 1411-2211 (т. 2, а. с. 158), від 07.11.2014 р. № 1411-2212 (т. 2, а. с. 165), від 07.11.2014 р. № 1411-2215 (т. 2, а. с. 173), від 10.11.2014 р. № 1411-2216 (т. 2, а. с. 180), від 11.11.2014 р. № 1411-2217 (т. 2, а. с. 188), від 11.11.2014 р. № 1411-2218 (т. 2, а. с. 195), від 12.11.2014 р. № 1411-2219 (т. 2, а. с. 196), від 14.11.2014 р. № 1411-2221 (т. 2, а. с. 203), від 14.11.2014 р. № 1411-2223 (т. 2, а. с. 211), від 18.11.2014 р. № 1411-2224 (т. 2, а. с. 218), від 12.12.2014 р. № 1412-2201 (т. 2, а. с. 225), від 12.12.2014 р. № 1412-2202 (т. 2, а. с. 232), від 12.12.2014 р. № 1412-2203 (т. 2, а. с. 239).

Згідно умов вищезазначених договорів поставки, Постачальник зобов'язується продати і передати, а Покупець зобов'язується оплатити і прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - сою урожаю 2014 р. (далі - товар). Постачальник зобов'язується передати товар на умовах СРТ Інкотермс 2010 (перевезення оплачене до) - ПАТ «Херсонський КХП», що є пунктом призначення за умовами договорів.

Договори підписані від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

До матеріалів справи долучені видаткові накладні за жовтень-грудень 2014 р., в яких позивач значиться одержувачем, а ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» - постачальником (т. 2 а. с. 10, 22, 26, 43, 46, 49, 64, 67, 70, 76, 85, 93, 96, 99, 109, 112, 119, 127, 134, 141, 148, 155, 162, 169, 177, 184, 192, 199, 200, 207, 215, 222, 229, 236, 243). За даними видаткових накладних, позивач протягом жовтня-грудня 2014 р. отримав від ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» товар - сою на загальну суму 10 798 277, 35 грн. без ПДВ. Зазначені видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог законодавства, чинного протягом періоду виникнення спірних правовідносин, та мають всі обов'язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна», а також Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Таким чином, долучені до матеріалів справи видаткові накладні є первинними документами, що підтверджують вчинення господарських операцій між позивачем там ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» щодо поставки сої за вищезазначеними договорами.

До матеріалів справи також долучені рахунки-фактури, виписані постачальником товарів ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» позивачу (т. 8, а. с. 36-70).

Наявними в матеріалах справи платіжними документами (платіжними дорученнями, довідками банків, банківськими виписками) підтверджується перерахування позивачем протягом жовтня-грудня 2014 р. грошових коштів в якості оплати за товар - сою в загальній сумі 12 957 932, 31 грн., в т. ч. ПДВ 2 159 655, 39 грн. на рахунок ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ».

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ», а вантажоодержувачем ПАТ «Херсонський КХП» в квоту ТОВ «Ордон Вест» для ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу - соя 2014 р., кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження (т. 2, а. с. 12-20, 24-26, 28-35, 45, 47, 53-63, 66, 69, 72-75, 78, 87-92, 95, 98, 101-103, 107, 114, 121, 122, 129, 136, 143, 144, 157, 158, 165, 179, 180, 181, 194, 195, 202, 209, 210, 217, 224, 231, 238, 245).

Позивачем також надано лист ТОВ «Ордон Вест» (експедитор в порту) від 19.08.2015 р. № 103 (т. 7, а.с.6-8), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ПАТ «Херсонський КХП» був прийнятий та вивантажений транспорт з соєю в кількості 2 526, 740 т., вантажовідправник - ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ». В листі також містяться дані про номера товарно-транспортних накладних, транспортний засіб, дати відвантаження.

Позивачем надано суду належним чином засвідчені копії податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної за жовтень-грудень 2014 р., в яких позивач значиться покупцем, а ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» продавцем (т. 2, а. с. 11, 22, 27, 44, 47, 50, 65, 68, 71, 77, 86, 94, 97, 100, 106, 113, 120, 128, 135, 142, 149, 156, 163, 170, 178, 185, 193, 200, 201, 208, 216, 223, 230, 237, 244). За даними долучених до матеріалів справи податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної загальна сума ПДВ, яка врахована позивачем у складі вартості отриманої у жовтні-грудні 2014 р. сої від ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» становить 2 159 655, 47 грн. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи податкові накладні та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної оформлені у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме: мають обов'язкові реквізити, підписані та мають відтиск печатки продавця ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ».

Щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, на суму 398 241 грн. та податкового кредиту з ПДВ на суму 129 845, 63 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Лирокс-Групп» () суд зазначає наступне.

Протягом періоду, що перевірявся між позивачем (Покупець) та ТОВ «Лирокс-Групп» () (Постачальник) укладено однотипні договори поставки: від 21.10.2014 р. № К1410-0039 (т. 1 а. с. 88), від 23.10.2014 р. № К1410-0041 (т. 1, а. с. 96), від 28.10.2014 р. № К1410-0043 (т. 1, а. с. 102).

Згідно умов вищезазначених договорів поставки, Постачальник зобов'язується продати і передати, а Покупець зобов'язується оплатити і прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - сою урожаю 2014 р. (далі - товар). Постачальник зобов'язується передати товар на умовах EXW Інкотермс 2010 (франко-елеватор) - ТОВ «Кубличський елеватор».

Договори підписані від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

До матеріалів справи долучені видаткові накладні за жовтень 2014 р., в яких позивач значиться одержувачем, а ТОВ «Лирокс-Групп» - постачальником (т. 1 а. с. 91, 99, 105). За даними видаткових накладних позивач протягом жовтня 2014 р. отримав від ТОВ «Лирокс-Групп» товар - сою на загальну суму 649 228, 13 грн. без ПДВ. Зазначені видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог законодавства, чинного протягом періоду виникнення спірних правовідносин, та мають всі обов'язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна», а також Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Таким чином, долучені до матеріалів справи видаткові накладні є первинними документами, що підтверджують вчинення господарських операцій між позивачем там ТОВ «Лирокс-Групп» щодо поставки сої за вищезазначеними договорами.

До матеріалів справи також долучені рахунки-фактури, виписані постачальником товарів ТОВ «ЛИРОКС-ГРУПП» позивачу (т. 8, а. с. 81-83).

Наявними в матеріалах справи платіжними документами (платіжними дорученнями, довідками банків, банківськими виписками) підтверджується перерахування позивачем протягом жовтня 2014 р. грошових коштів в якості оплати за товар - сою в загальній сумі 779 073, 76 грн., в т. ч. ПДВ 129 845, 63 грн. на рахунок ТОВ «Лирокс-Групп».

В матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія договору складського зберігання, укладеного між позивачем та ТОВ «Кубличський елеватор» від 16.07.2014 р. № 04/14. Судом досліджено долучені до матеріалів справи копії складських квитанцій на зерно від 22.10.2014 р. № 79 (т. 1, а. с. 94), від 24.10.2014 р. № 80 (т. 1, а. с. 101), від 29.10.2014 р. № 84 (т. 1, а. с. 107), якими підтверджується, що зерновий склад - ТОВ «Кубличський елеватор» прийняв на зберігання від позивача зерно «соя 2014 р.», переоформлене від ТОВ «Лирокс-Групп», загальним обсягом 164, 84 т.

Факт реальності переоформлення зерна від ТОВ «Лирокс-Групп» на позивача додатково підтверджується долученими до матеріалів справи актами приймання-передачі зерна, підписаними у тристоронньому порядку - позивачем (новий власник), ТОВ «Лирокс-Групп» (попередній власник) та ТОВ «Кубличський елеватор» (зерновий склад) (т. 9, а. с. 139, 143, 147). Також судом досліджено долучені до матеріалів справи документи зернового складу ТОВ «Кубличський елеватор», які підтверджують реальність зберігання ТОВ «ЛИРОКС-ГРУПП» зерна на потужностях зазначеного зерноскладу та його подальше переоформлення на позивача, а саме: складські квитанції, виписані зерноскладом поклажодавцю ТОВ «Лирокс-Групп» (т. 9, а. с. 125, 129); аналізні картки на зерно (т. 9, а. с. 113, 117, 128, 132, 140, 144, 148); книга руху зерна та зернопродуктів за вересень-грудень 2014 р. (т. 9, а. с. 123, 135-136), журнал реєстрації лабораторних аналізів (т. 9, а. с. 124), накази на переоформлення хлібопродуктів (т. 9, а. с. 126, 133).

Факт передачі сої на зберігання, а також подальшого погашення складських квитанцій, підтверджується також Витягами з Реєстру складських документів на зерно від 02.02.2016 р. № 12134, № 12135, № 12136, виданими Державним підприємством «Держреєстри України».

Позивачем надано суду належним чином засвідчені копії податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної за жовтень 2014 р., в яких позивач значиться покупцем, а ТОВ «Лирокс-Групп» продавцем (т. 1, а. с. 93, 100, 106). За даними долучених до матеріалів справи податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної загальна сума ПДВ, яка врахована позивачем у складі вартості отриманої у жовтні 2014 р. сої від ТОВ «Лирокс-Групп» становить 129 845, 63 грн. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи податкові накладні та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної оформлені у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме: мають обов'язкові реквізити, підписані та мають відтиск печатки продавця ТОВ «Лирокс-Групп».

Щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, на суму 5 306 235 грн. та податкового кредиту з ПДВ на суму 521 250, 27 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () суд встановив наступне.

Протягом періоду, що перевірявся, між позивачем (Покупець) та ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () (Постачальник) укладено договори поставки: від 04.09.2014 р. № 1409-1978 (т. 3, а. с. 1), від 04.09.2014 р. № 1409-1982 (т. 3, а. с. 9), від 04.09.2014 р. № 1409-1985 (т. 3, а. с. 17), від 05.09.2014 р. № 1409-2000 (т. 3, а. с. 25), від 05.09.2014 р. № 1409-2004 (т. 3, а. с. 32), від 05.09.2014 р. № 1409-1999 (т. 3, а. с. 39), від 08.09.2014 р. № 1409-0307 (т. 3, а. с. 45), від 08.09.2014 р. № 1409-0308 (т. 3, а. с. 50), від 08.09.2014 р. № 1409-0309 (т. 3, а. с. 55), від 09.09.2014 р. № 1409-2017 (т. 3, а. с. 60), від 12.09.2014 р. № 1409-0316 (т. 3, а. с. 67), від 25.09.2014 р. № 1409-2123 (т. 3, а. с. 72), від 26.09.2014 р. № 1409-2135 (т. 3, а. с. 79), від 29.09.2014 р. № 1409-2140 (т. 3, а. с. 86), від 02.10.2014 р. № 1410-1936 (т. 3, а. с. 99), від 02.10.2014 р. № 1410-0303 (т. 3, а. с. 109), від 03.10.2014 р. № 1410-2205 (т. 3, а. с. 115), від 03.10.2014 р. № 1410-1938 (т. 3, а. с. 123), від 06.10.2014 р. № 1410-0022 (т. 3, а. с. 131), від 06.10.2014 р. № 1410-1953 (т. 3, а. с. 140), від 07.10.2014 р. № 1410-0306 (т. 3, а. с. 147), від 09.10.2014 р. № 1410-1968 (т. 3, а. с. 153), від 10.10.2014 р. № 1410-1983 (т. 3, а. с. 161), від 10.10.2014 р. № 1410-0311 (т. 3, а. с. 170), від 10.10.2014 р. № 1410-0312 (т. 3, а. с. 175), від 15.10.2014 р. № 1410-0325 (т. 3, а. с. 181), від 20.10.2014 р. № 1410-0327 (т. 3, а. с. 185), від 20.10.2014 р. № 1410-0328 (т. 3, а. с. 190), від 22.10.2014 р. № 1410-0332 (т. 3, а. с. 196), від 24.10.2014 р. № 1410-0336 (т. 3, а. с. 201), від 28.10.2014 р. № 1410-0340 (т. 3, а. с. 207), від 28.10.2014 р. № 1410-0341 (т. 3, а. с. 212), від 03.11.2014 р. № 1411-0302 (т. 3, а. с. 218), від 10.11.2014 р. № 1411-0315 (т. 3, а. с. 223), від 10.11.2014 р. № 1411-0316 (т. 3, а. с. 228), від 10.11.2014 р. № 1411-0317 (т. 3, а. с. 233), від 17.11.2014 р. № 1411-2067 (т. 3, а. с. 239), від 17.11.2014 р. № 1411-0339 (т. 3, а. с. 247), від 17.11.2014 р. № 1411-0340 (т. 3, а. с. 252), від 03.12.2014 р. № 1412-0308 (т. 3, а. с. 260), від 17.12.2014 р. № 1412-0325 (т. 3, а. с. 265), від 17.12.2014 р. № 1412-0326 (т. 3, а. с. 270), від 19.12.2014 р. № 1412-0328 (т. 3, а. с. 275), від 19.12.2014 р. № 1412-0329 (т. 3, а. с. 280), від 26.12.2014 р. № 1412-0337 (т. 3, а. с. 285), від 26.12.2014 р. № 1412-0338 (т. 3, а. с. 290), від 26.12.2014 р. № 1412-0339 (т. 3, а. с. 295).

Згідно умов вищезазначених договорів поставки, Постачальник зобов'язується продати і передати, а Покупець зобов'язується оплатити і прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - пшеницю, кукурудзу, ячмінь та сою урожаю 2014 р. (далі - товар). Постачальник зобов'язується передати товар на умовах Інкотермс 2010:

- EXW (франко-елеватор) ТОВ «Кубличський елеватор»;

- EXW (франко-елеватор) ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад;

- СРТ (перевезення оплачене до) - ПАТ «Херсонський КХП»;

- СРТ (перевезення оплачене до) - ТОВ «МСП Ніка-Тера»;

- СРТ (перевезення оплачене до) - Южний морський торговельний порт, ТОВ «ТІС-Зерно».

До матеріалів справи долучені видаткові накладні за вересень-грудень 2014 р., в яких позивач значиться одержувачем, а ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» - постачальником (т. 3 а. с. 5, 13, 21, 29, 36, 43, 47, 52, 57, 64, 69, 76, 83, 90, 103, 112, 120, 127, 134, 137, 143, 150, 157, 165, 172, 178, 183, 187, 193, 198, 204, 209, 215, 220, 225, 230, 236, 244, 249, 254, 257, 262, 267, 272, 277, 282, 287, 292, 297). За даними видаткових накладних позивач протягом вересня-грудня 2014 р. отримав від ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» товар - пшеницю, кукурудзу, ячмінь та сою на загальну суму 12 029 203, 61 грн. без ПДВ. Зазначені видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог законодавства, чинного протягом часу існування спірних правовідносин, та мають всі обов'язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна», а також Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Таким чином, долучені до матеріалів справи видаткові накладні є первинними документами, що підтверджують вчинення господарських операцій між позивачем там ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» щодо поставки сільськогосподарської продукції за вищезазначеними договорами.

До матеріалів справи також долучені рахунки-фактури, виписані постачальником товарів ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» позивачу (т. 8, а. с. 71-80).

Наявними в матеріалах справи платіжними документами (платіжними дорученнями, довідками банків, банківськими виписками) підтверджується перерахування позивачем протягом вересня-грудня 2014 р. грошових коштів в якості оплати за товар - пшеницю, ячмінь, кукурудзу, сою в загальній сумі 12 550 453,89 грн., в т. ч. ПДВ 521 250, 27 грн. на рахунок ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ».

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ», а вантажоодержувачем ПАТ «Херсонський КХП», ТОВ «МСП Ніка-Тера», ТОВ «ТІС-Зерно» в квоту ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу - кукурудза, пшениця, ячмінь, соя, кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження (т. 3, а. с. 7, 8, 15, 16, 23, 24, 31, 38, 66, 78, 85, 92-98, 105-108, 122, 129, 130, 145, 146, 159, 160, 160, 167-169, 246).

Позивачем також надано: 1) лист ТОВ «Ордон Вест» (експедитор в порту) від 19.08.2015 р. № 102 (т. 7, а.с. 5), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» ПАТ «Херсонський КХП» був прийнятий та вивантажений транспорт з соєю в кількості 29,972 т., вантажовідправник - ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ»; 2) лист ТОВ «МСП Ніка-Тера» від 19.08.2015 р. № 1908/1 (т. 7, а.с. 10/1), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» був прийнятий та вивантажений транспорт з кукурудзою 3-го класу в кількості 350,360 т. Вантажовідправник - ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ»; 3) лист ТОВ «ТІС-Зерно» від 19.08.2015 р. № 1908/06 (т. 7, а. с. 12), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ТОВ «ТІС-Зерно» був прийнятий та вивантажений транспорт з кукурудзою 3-го класу в кількості 214, 181 т., вантажовідправник - ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ».

В зазначених листах також містяться дані про номери товарно-транспортних накладних, транспортні засоби, дати відвантаження.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії договорів складського зберігання, укладених між позивачем та ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад від 01.06.2014 р. № В314-06, а також між позивачем та ТОВ «Кубличський елеватор» від 16.07.2014 р. № 04/14. Судом досліджено долучені до матеріалів справи копії складських квитанцій на зерно: виписана зерновим складом ТОВ «Кубличський елеватор»: від 07.10.2014 р. № 41 та виписані зерновим складом ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад: від 08.09.2014 р. № 838 (т. 3, а. с. 49), 839 (т. 3, а. с. 54), 840 (т. 3, а. с. 59), від 12.09.2014 р. № 865 (т. 3, а. с. 71), від 02.10.2014 р. № 1118 (т. 3, а. с. 114), від 07.10.2014 р. № 1194 (т. 3, а. с. 152), від 10.10.2014 р. № 1248 (т. 3, а. с. 174), № 1249 (т. 3, а. с. 180), від 15.10.2014 р. № 1366 (т. 3, а. с. 184), від 20.10.2014 р. № 1416 (т. 3, а. с. 189), № 1416 (т. 3, а. с. 195), від 22.10.2014 р. № 1445 (т. 3, а. с. 200), від 24.10.2014 р. № 1484 (т. 3, а. с. 206), від 28.10.2014 р. № 1496 (т. 3, а. с. 211), № 1497 (т. 3, а. с. 217), від 03.11.2014 р. № 1559 (т. 3, а. с. 222), від 10.11.2014 р. № 1669 (т. 3, а. с. 232), № 1670 (т. 3, а. с. 238), № 1671 (т. 3, а. с. 227), від 17.11.2014 р. № 1813 (т. 3, а. с. 251), № 1814 (т. 3, а. с. 256), від 18.11.2014 р. № 1829 (т. 3, а. с. 259), від 03.12.2014 р. № 1951 (т. 3, а. с. 264), від 17.12.2014 р. № 2031 (т. 3, а. с. 274), № 2032 (т. 3, а. с. 269), від 19.12.2014 р. № 2039 (т. 3, а. с. 279), № 2040 (т. 3, а. с. 284), від 26.12.2014 р. № 2078 (т. 3, а. с. 289), № 2079 (т. 3, а. с. 294), № 2080 (т. 3, а. с. 299). Зазначеними складськими квитанціями підтверджується, що зернові склади - ТОВ «Кубличський елеватор» та ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад прийняли на зберігання від позивача зерно: кукурудзу, пшеницю, ячмінь, сою 2014 р., переоформлене від ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ».

Факт реальності переоформлення зерна від ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» на позивача додатково підтверджується долученими до матеріалів справи актами приймання-передачі зерна, підписаними у тристоронньому порядку - позивачем (новий власник), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» (попередній власник) та ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад/ТОВ «Кубличський елеватор» (зерновий склад) (т. 8, а. с. 193-202, т. 9, а. с. 112, 116). Також судом досліджено долучені до матеріалів справи документи зернових складів - ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад та ТОВ «Кубличський елеватор», які підтверджують реальність зберігання ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» зерна на потужностях зазначених зерноскладів та його подальше переоформлення на позивача, а саме: складські квитанції, виписані зерноскладами поклажодавцю ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» (т. 8, а. с. 101-192); аналізні картки на зерно (т. 9, а. с. 149-296); журнали кількісно-якісного обліку по ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад, давалець ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» за перевіряємий період (т. 8, а. с. 203-221); витяги з журналів реєстрації надходження зерна на ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад протягом перевіряємого періоду (т. 8, а. с. 222-250, т. 9, а. с. 1-46); звіти про рух зерна на елеваторах і складах ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад за вересень-грудень 2014 р., складені за формою № ЗХС37 (т. 9, а. с. 47-50); заяви ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» на переоформлення зерна на позивача (т. 9, а. с. 88-105), ваговий журнал приймання хлібопродуктів ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад (т. 9, а. с. 106-109); книга руху зерна та зернопродуктів за вересень-грудень 2014 р. ТОВ «Кубличський елеватор» (т. 9, а. с. 121-122).

Факт передачі сої на зберігання, а також подальшого погашення складських квитанцій, підтверджується також Витягами з Реєстру складських документів на зерно від 02.02.2016 р. № 12102, № 12103, № 12104, № 12105, № 12106, № 12107, № 12108, № 12109, № 12110, № 12111, № 12112, № 12113, № 12114, № 12115, № 12116, № 12117, № 12118, № 12119, № 12120, № 12121, № 12122, № 12123, № 12124, № 12125, № 12126, № 12127, № 12128, № 12129, № 12130, № 12131, № 12132, виданими Державним підприємством «Держреєстри України».

Позивачем надано суду належним чином засвідчені копії податкових накладних за вересень-грудень 2014 р., в яких позивач значиться покупцем, а ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» продавцем (т. 3, а. с. 6, 14, 22, 30, 37, 44, 48, 53, 58, 65, 70, 77, 84, 91, 104, 113, 121, 128, 135, 138, 144, 151, 158, 166, 173, 179, 188, 194, 199, 205, 210, 216, 221, 226, 231, 237, 245, 250, 255, 258, 263, 268, 273, 278, 283, 288, 293, 298). За даними долучених до матеріалів справи податкових накладних загальна сума ПДВ, яка врахована позивачем у складі вартості отриманої протягом жовтня-листопада 2014 р. сої від ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ», становить 521 250, 28 грн. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи податкові накладні оформлені у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме: мають обов'язкові реквізити, підписані та мають відтиск печатки продавця ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ».

Щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, на суму 11 704 761 грн. та податкового кредиту з ПДВ на суму 1 254 805, 21 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () суд зазначає наступне.

Протягом періоду, що перевірявся, між позивачем (Покупець) та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () (Постачальник) укладено договори поставки: від 01.09.2014 р. № 1409-1945 (т. 4 а. с. 1), від 01.09.2014 р. № 1409-1948 (т. 4 а. с. 8), від 02.09.2014 р. № 1409-1959 (т. 4 а. с. 19), від 02.09.2014 р. № 1409-1962 (т. 4 а. с. 26), від 03.09.2014 р. № 1409-1971 (т. 4 а. с. 34), від 04.09.2014 р. № 1409-1976 (т. 4 а. с. 41), від 04.09.2014 р. № 1409-1979 (т. 4 а. с. 48), від 04.09.2014 р. № 1409-1987 (т. 4 а. с. 56), від 04.09.2014 р. № 1409-1990 (т. 4 а. с. 63), від 05.09.2014 р. № 1409-1992 (т. 4 а. с. 70), від 08.09.2014 р. № 1409-2012 (т. 4 а. с. 77), від 10.09.2014 р. № 1409-2038 (т. 4 а. с. 86), від 12.09.2014 р. № 1409-2044 (т. 4 а. с. 93), від 12.09.2014 р. № 1409-2054 (т. 4 а. с. 101), від 17.09.2014 р. № 1409-2068 (т. 4 а. с. 108), від 17.09.2014 р. № 1409-2070 (т. 4 а. с. 116), від 17.09.2014 р. № 1409-2072 (т. 4 а. с. 123), від 18.09.2014 р. № 1409-2078 (т. 4 а. с. 131), від 18.09.2014 р. № 1409-2081 (т. 4 а. с. 138), від 19.09.2014 р. № 1409-2098 (т. 4 а. с. 145), від 19.09.2014 р. № 1409-5532 (т. 4 а. с. 152), від 22.09.2014 р. № 1409-2108 (т. 4 а. с. 171), від 23.09.2014 р. № 1409-2114 (т. 4 а. с. 180), від 24.09.2014 р. № 1409-2116 (т. 4 а. с. 187), від 24.09.2014 р. № 1409-5538 (т. 4 а. с. 196), від 24.09.2014 р. № 1409-5541 (т. 4 а. с. 232), від 25.09.2014 р. № 1409-2126 (т. 4 а. с. 241), від 29.09.2014 р. № 1409-2207 (т. 5 а. с. 1), від 10.10.2014 р. № 1410-1974 (т. 5 а. с. 25), від 14.10.2014 р. № 1410-2000 (т. 5 а. с. 32), від 17.10.2014 р. № 1410-2021 (т. 5 а. с. 39), від 20.10.2014 р. № 1410-2026 (т. 5 а. с. 47), від 20.10.2014 р. № 1410-2029 (т. 5 а. с. 54), від 21.10.2014 р. № 1410-2030 (т. 5 а. с. 63), від 23.10.2014 р. № 1410-2048 (т. 5 а. с. 70), від 24.10.2014 р. № 1410-2052 (т. 5 а. с. 77), від 30.10.2014 р. № 1410-2084 (т. 5 а. с. 85), від 01.11.2014 р. № 1411-1932 (т. 5 а. с. 92), від 01.11.2014 р. № 1411-1936 (т. 5 а. с. 99), від 02.11.2014 р. № 1411-2204 (т. 5 а. с. 108), від 02.11.2014 р. № 1411-2205 (т. 5 а. с. 115), від 02.11.2014 р. № 1411-2206 (т. 5 а. с. 122), від 02.11.2014 р. № 1411-2207 (т. 5 а. с. 129), від 03.11.2014 р. № 1411-1945 (т. 5 а. с. 136), від 04.11.2014 р. № 1411-1950 (т. 5 а. с. 144), від 13.11.2014 р. № 1411-2022 (т. 5 а. с. 151).

Згідно умов вищезазначених договорів поставки, Постачальник зобов'язується продати і передати, а Покупець зобов'язується оплатити і прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - пшеницю, кукурудзу, ячмінь, ріпак та сою урожаю 2014 р. (далі - товар). Постачальник зобов'язується передати товар на умовах Інкотермс 2010:

- СРТ (перевезення оплачене до) - ПАТ «Херсонський КХП»,

- СРТ (перевезення оплачене до) - ТОВ «МСП Ніка-Тера»,

- СРТ (перевезення оплачене до) - Южний морський торговельний порт, ТОВ «ТІС-Зерно».

До матеріалів справи долучені видаткові накладні за вересень-листопад 2014 р., в яких позивач значиться одержувачем, а ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» - постачальником (т. 4 а. с. 5, 12, 23, 30, 37, 45, 52, 60, 67, 74, 81, 90, 97, 105, 112, 120, 127, 135, 142, 149, 161, 163, 175, 184, 191, 200, 202, 204, 237, 245, т. 5, а. с. 4, 6, 7, 9, 16, 18, 29, 36, 44, 51, 58, 67, 74, 81, 89, 96, 103, 112, 119, 126, 133, 140, 148, 155). За даними видаткових накладних позивач протягом вересня-листопада 2014 р. р. отримав від ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» товар - пшеницю, кукурудзу, ячмінь, ріпак та сою на загальну суму 11 704 761, 42 грн. без ПДВ. Зазначені видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог законодавства, чинного протягом періоду виникнення спірних правовідносин, та мають всі обов'язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна», а також Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Таким чином, долучені до матеріалів справи видаткові накладні є первинними документами, що підтверджують вчинення господарських операцій між позивачем там ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» щодо поставки сільськогосподарської продукції за вищезазначеними договорами.

До матеріалів справи також долучені рахунки-фактури, виписані постачальником товарів ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» позивачу (т. 4, а. с. 4, 11, 62, 29, 36, 44, 51, 59, 66, 73, 80, 89, 96, 104, 111, 119, 126, 134, 141, 148, 174, 183, 190, 244, т. 5, а. с. 28, 35, 43, 50, 57, 66, 73, 80, 88, 95, 102, 139, 147, 194).

Наявними в матеріалах справи платіжними документами (платіжними дорученнями, довідками банків, банківськими виписками) підтверджується перерахування позивачем протягом вересня-листопада 2014 р. грошових коштів в якості оплати за товар - пшеницю, ячмінь, кукурудзу, ріпак, сою в загальній сумі 12 797 598,02 грн., в т. ч. ПДВ 1 254 805, 21 грн. на рахунок ТОВ «ЛЕДІМПЕКС».

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «ЛЕДІМПЕКС», а вантажоодержувачем ПАТ «Херсонський КХП», ТОВ «МСП Ніка-Тера», ТОВ «ТІС-Зерно» в квоту ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу - кукурудза, пшениця, ячмінь, ріпак, соя, кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження (т. 4, а. с. 7, 14-18, 25, 32, 33, 39, 40, 47, 54, 55, 62, 69, 76, 83-85, 92, 99, 100, 107, 114, 115, 122, 129, 130, 137, 144, 151, 165-170, 177-179, 186, 193-195, 206-231, 239, 240, 247, т. 5, а. с. 11-15, 21-24, 31, 38, 46, 53, 60, 69, 76, 83, 84, 91, 98, 105-107, 114, 121, 128, 135, 142, 143, 150, 157).

Позивачем також надано: 1) лист ТОВ «Ордон Вест» (експедитор в порту) від 19.08.2015 р. № 101 (т. 7, а. с. 3-4), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ПАТ «Херсонський КХП» був прийнятий та вивантажений транспорт з соєю в кількості 1 491, 608 т., вантажовідправник - ТОВ «ЛЕДІМПЕКС», 2) лист ТОВ «МСП Ніка-Тера» від 19.08.2015 р. № 1908 (т. 7, а. с. 11), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» був прийнятий транспорт з зерновими культурами: пшениця 2 кл., пшениця 3 кл., кукурудза 3 кл., всього 453,4 т., вантажовідправник - ТОВ «ЛЕДІМПЕКС», 3) лист ТОВ «ТІС-Зерно» від 19.08.2015 р. № 1908/05 (т. 7, а. с. 13-14), в якому зазначено: «підтверджуємо, що для експедитора ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» в ємкості ТОВ «ТІС-Зерно» був прийнятий та вивантажений транспорт з зерновими культурами кукурудза 3 кл., пшениця 3 кл., пшениця 5 кл., пшениця 6 кл., ячмінь 3 кл., всього 1 487, 479 т., вантажовідправник - ТОВ «ЛЕДІМПЕКС».

В зазначених листах також містяться дані про номери товарно-транспортних накладних, транспортні засоби, дати відвантаження.

Позивачем надано суду належним чином засвідчені копії податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної за вересень-листопад 2014 р., в яких позивач значиться покупцем, а ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» продавцем (т. 2, а. с. 24, 30, 37, т. 4, а. с. 6, 13, 38,46, 53, 61, 68, 75, 82, 91, 98, 108, 113, 121, 128, 136, 143, 150, 162, 164, 176, 185, 192, 201, 203, 205, 238, 246, т. 5, а. с. 5, 8, 10, 17, 19, 20, 30, 37, 45, 52, 59, 68, 75, 82, 90, 97, 104, 113, 120, 127, 134, 141, 149, 156, т. 8, а. с. 84-89). За даними долучених до матеріалів справи податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної, загальна сума ПДВ, яка врахована позивачем у складі вартості отриманої протягом вересня-листопада 2014 р. сої від ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» становить 1 254 805, 21 грн. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи податкові накладні оформлені у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме: мають обов'язкові реквізити, підписані та мають відтиск печатки продавця ТОВ «ЛЕДІМПЕКС».

Судом досліджено надані позивачем витяги з журналів реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які підтверджують належне уповноваження представників позивача на отримання товару від контрагентів ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () (т. 7, а. с. 16-23).

Судом встановлено, що придбаний у контрагентів ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () товар був реалізований позивачем покупцю Louis Dreyfus Commodities Cuisse S.A. Позивачем на підтвердження використання товару у власній господарській діяльності надано засвідчені копії експортних контрактів, вантажно-митних декларацій (т. 6, а. с. 1-107) та виписки по валютним рахункам на підтвердження оплати покупцем Louis Dreyfus Commodities Cuisse S.A. придбаного у позивача товару (т. 6, а. с. 108-199).

Позивач надано засвідчені копії статутних документів контрагентів ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» (), які, як встановлено судом, були отримані позивачем перед вступом у господарські правовідносини. Зазначене підтверджує належну реєстрацію та правосуб'єктність контрагентів та дотримання позивачем вимог належної податкової обачності.

Відповідно до Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 30.05.2017 р. № 9997/9998/16-45, висновки акту від 16.12.2015 р. № 1199/28-10-40-50/37-20/30307207 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () за період вересень-грудень 2014 року» щодо: завищення витрат в розмірі 33 589 091,00 грн. і, як наслідок, заниження податку на прибуток в сумі 6 046 036,00 грн.; завищення податкового кредиту в розмірі 5 141 872,00 і, як наслідок: завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту у розмірі 4 609 300,00 грн.; заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту у розмірі 532 572,00 грн.; завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ 4 324 241,00 грн.; заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті в бюджет за грудень 2014 р. у розмірі 817 631,00 грн. документально не підтверджуються».

Суд критично сприймає доводи відповідача, сформовані на підставі актів ДПІ інших платників податків - контрагентів позивача, оскільки викладена в них інформація була фактично переписана відповідачем в акт перевірки позивача, без належного дослідження та надання оцінки первинним документам, як того вимагають норми діючого податкового законодавства України. Відповідачем не надано суду додаткових документів на підтвердження правової позиції по справі.

По суті оскаржувані рішення також ґрунтуються на висновках актів перевірки та звірки контрагентів позивача, які у свою чергу ґрунтується на доводах щодо порушень податкового законодавства, вчинених контрагентами позивача та їхніми контрагентами, доказів зв'язку діяльності яких з діяльністю позивача або його контрагента під час розгляду справи відповідачем не доведено. Суд зауважує, що Акт звірки суб'єкта господарювання є службовим документом органів податкової служби, який містить лише інформацію щодо проведення звірки, та не є належним доказом для донарахування позивачу зобов'язань з податку на прибуток підприємств, ПДВ та зменшення позивачу розміру бюджетного відшкодування ПДВ.

Також, відповідно до положень інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім іншого, суд також звертає увагу відповідача, що вказана податковими органами інформація щодо контрагентів позивача не може бути беззаперечним доказом відсутності на підприємствах основних фондів та трудових ресурсів, оскільки підтвердженням наявності або відсутності у підприємства основних фондів (власних, орендованих) та трудових ресурсів є не документи податкового обліку, а відповідні документи бухгалтерського обліку. Відповідачем такі документи в ході перевірки не досліджувались та не проаналізовано, які ресурси потрібні були б контрагентам для виконання зобов'язань за договорами поставки з позивачем.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано звітності контрагентів позивача ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» (), з якої б вбачалась відсутність у цих осіб ресурсів для виконання спірних операцій та не доведено недостатності наявної кількості працівників контрагентів для організації виконання операцій.

Як вбачається з письмових пояснень позивача його контрагенти ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» (), є посередниками, а не виробниками товару, відтак, у них відсутня необхідність у значних виробничих, транспортних та трудових ресурсах. Тому, відсутність інформації про наявність ресурсів не означає відсутності самих ресурсів на момент виконання операцій поставки. Контрагентам не заборонено укладати договори надання послуг з перевезення товару, оренди складських приміщень та користуватися послугами зберігання на складах третіх осіб, що і мало місце в даному випадку, а саме зберігання культур здійснювалося на зерноскладах ТОВ «Кубличський елеватор», ТОВ «Українська елеваторна компанія» Рахнянський зерносклад, перевезення здійснювались третіми особами-перевізниками. Водночас судом встановлено, що згідно інформації, викладеної в листі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 27.01.2016 р. № 66/9/14-03-17-05-27 (т. 10, а. с. 16), протягом 3 та 4 кварталу 2014 р. в штаті ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» працювало 6 осіб.

Посилання відповідача на результати податкового контролю контрагентів позивача є необґрунтованим та не може бути доказом на спростування факту реального виконання господарських операцій, оскільки, як зазначалося, податкове законодавство не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Зазначена позиція відповідає конституційному принципу індивідуального характеру відповідальності, а також висновкам, викладеним Європейським судом з прав людини у справах «Булвес А.Д.» проти Болгарії», «Інтерсплав» проти України».

Контрагенти позивача на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстрованими юридичним особами та платники ПДВ.

Щодо посилань відповідача на ненадання позивачем до перевірки сертифікатів якості на зерно за операціями з ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «ФМ ИНВЕСТМЕНТ» (), ТОВ «Лирокс-Групп» (), ТОВ «КОММУНАР-ПРЕСТИЖ» () та ТОВ «ЛЕДІМПЕКС» () суд зазначає наступне.

Сертифікати якості - документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам і не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що фіксують факти здійснення господарських операцій.

Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 р. № 28. Зазначений Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, не містить та не містив станом на період виникнення спірних правовідносин серед продукції, яка підлягає сертифікації, зернові культури, придбані позивачем у контрагентів.

Також суд звертає увагу, що 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України № 1193-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру», яким внесено зміни до ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» в частині, серед іншого, скасування обов'язкової сертифікації якості зернових при внутрішніх перевезеннях в Україні, а також при здійсненні експортно-імпортних операцій із зерновими.

З огляду на зазначене, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, зокрема сертифікатів якості, не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та податкового кредиту ПДВ, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, в Постанові від 17.11.2015 р. по справі № 2-а-4242/12/2170.

Щодо посилань відповідача матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221, а саме на протокол допиту свідка ОСОБА_5, який протягом періоду, що перевірявся, займав посаду керівника ТОВ «ЛИРОКС-ГРУПП», суд зазначає наступне. В матеріалах справи (т. 10 а. с. 14) міститься лист ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 05.02.2016 р. № 489/2650-22-01, в якому повідомляється, що кримінальне провадження № 0000221 об'єднано з кримінальним провадженням № 0000092 під єдиним реєстраційним номером 000092, ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» та свідок ОСОБА_5 в даних кримінальних провадженнях відсутні. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження нереальності господарських операцій позивача та ТОВ «ЛИРОКС-ГРУПП» відповідачем не надано.

Також щодо нарахування позивачу сум штрафних фінансових санкцій у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях від 04.01.2016 р. № та № , судом встановлено, що, згідно розрахунків податкових зобов'язань та штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями, штрафна санкція в розмірі 50% застосовувалась на підставі акта документальної перевірки від 09.12.2014 р. № 1448/28-10-37-20/30307207. Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення, прийняті на підставі зазначеного акту, скасовані рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2016 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 р. по справі № 826/4115/15. Отже, скасовані та визнанні неправомірними в судовому порядку податкові донарахування не можуть виступати підставою для застосування штрафу у розмірі 50 % від суми донарахування.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 8, ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин), бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України (далі у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин), витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, які містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірними (Постанова Вищого адміністративного суду України від 03.04.2013 р. по справі № К/9991/38114/12).

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, які містяться у таких документах.

Доводи контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, податкового кредиту ПДВ та заявлення сум від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту ПДВ до бюджетного відшкодування.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо формування відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, які містяться у первинних документах позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Компані Україна» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного в сукупності, керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 04.01.2016 р. № , № , № .

3. Присудити на користь ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () судовий збір в розмірі 251 727 грн. 94 коп. (двісті п'ятдесят одну тисячу сімсот двадцять сім гривень дев'яносто чотири копійки), сплачений згідно платіжних доручень від 10.03.2016 р. № 1102, 1103, 1104.

4. Присудити на користь ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 48 855 грн. 60 коп. (сорок вісім тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять гривень шістдесят копійок), сплачені згідно платіжного доручення від 19.08.2016 р. № 2062.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко