Справа № 826/10659/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2017 року № 826/10659/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю сторін:

представників позивача - Марченко Н.М., Дордочкіної К.В.,

представник відповідача - Голіней І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариства з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» (далі - позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.05.2017 року №, №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що позивачем в повній мірі та на підставі належним чином складених первинних бухгалтерських документів, що підтверджують реальність вчинених господарських операцій, сформовано податковий кредит та витрати, за результатом виконання правочинів з ТОВ "АПК Схід", ТОВ "Ронго-Трейд", ТОВ "Агро-Дон" у період з 01.10.2014 року по 30.06.2015 року.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи позивача у період з 01.10.2014 року по 30.06.2015 року, в порушення вимог підпункту 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, здійснюючи господарську діяльність з виробництва та подальшого експорту соняшникової олії на адресу підприємства - неризидента Noble Resources S.A. (Італія), відобразили в бухгалтерському та податковому обліку неіснуючі операції щодо придбання товарів (насіння соняшника) у підприємств з ознаками "Фіктивності та транзитності", а саме: ТОВ "Ронго-Трейд", ТОВ "АПК Схід", у той час, як фактично, вказаними підприємствами товари на адресу позивача не постачалися, що призвело до несплати службовими особами позивача у період з 01.10.2014 року по 30.06.2015 року до Державного бюджету України податку на додану вартість на суму понад 3,5 млн. грн.

Розглянувши документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ "АПК Схід", ТОВ "Ронго-Трейд", ТОВ "Агро-Дон", за результатами якої складено акт від 25.04.2017 року №918/28-10-14-06/13501985, яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у результаті чого позивачем завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 5 217 084,00 грн., у тому числі: за грудень 2014 року на суму ПДВ 1 640 406,00 грн.; за лютий 2015 року на суму ПДВ 407 546,00 грн.; за березень 2015 року на суму ПДВ 634 515 грн.; за квітень 2015 року на суму ПДВ 943 345,00 грн.; за травень 2015 року на суму ПДВ 1 591 272,00 грн. та занижено податкове зобов'язання з ПДВ на 1 167 093,00 грн. за січень 2015 року.

Перевірка позивача була проведена на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.06.2016 року у справі №263/7991/16-к, постановленої в рамках кримінального провадження №0000038 від 28.07.2015 року, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками частини третьої статті 212 та частини першої статті 385 Кримінального кодексу України (надалі - КК України) та ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13.06.2016 року у справі №263/7431/16-к, постановленої в рамках кримінального провадження №0000075 від 09.12.2015 року, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками частини третьої статті 212 та частини першої статті 385 КК України.

За результатами проведеної перевірки, контролюючий орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 23.05.2017 року № , яким збільшив позивачу суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1 458 866,25 грн., у тому числі штрафні фінансові санкції в розмірі 291 773,25 грн. та № 6, яким зменшив розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за платежем податок на додану вартість у розмірі 5 217 084,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, на підставі яких податковим органом прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Як вбачається з акту перевірки, висновки відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на недостовірності даних зазначених в товарно-транспортних накладних ТОВ "АПК Схід", ТОВ "Ронго Трейд"; за даними ДП "Держреєстри України" не встановлено зберігання насіння соняшнику власником якого є ТОВ "АПК Схід" на зернових складах у кількості 4 260,52 тон (при загальному обсязі поставок в об'ємі 4 760,52 тон); не встановлено по ланцюгу постачання та зберігання соняшника у 2014 році у кількості 655, 116 тон, власником якого є ТОВ "Донагролюкс"; інформації, отриманої з протоколу допиту директора ТОВ "АПК Схід" та висновку експерта щодо підпису зазначеної особи.

Судом встановлено, що у перевіряємий період між позивачем та ТОВ "АПК-Схід" були укладені ряд договорів поставки, зокрема від 15.10.2014 року №Р30302, від 22.10.2014 року №Р30367, від 27.10.2014 року №Р30407, від 29.10.2014 року №Р30432, від 31.10.2014 року №Р30462, від 05.11.2014 року №Р30496, від 07.11.2014 року №Р30508, від 07.11.2014 року №Р30520, від 14.11.2014 року №Р30577, від 18.11.2014 року №Р30611, від 02.12.2014 року №Р30697, від 05.12.2014 року №Р30712, від 09.12.2014 року №Р30729, від 10.12.2014 року №Р30736, від 11.12.2014 року №Р30741, від 12.12.2014 року №Р30746, від 16.12.2014 року №Р30766, від 19.12.2014 року №Р30794, від 25.12.2014 року №Р30828, від 26.12.2014 року №Р30836, від 15.01.2015 року №Р30852, від 22.01.2015 року №Р30864, від 26.01.2015 року №Р30871, від 29.01.2015 року №Р30872, від 30.01.2015 року №Р30874, від 10.02.2015 року №Р30888, від 16.02.2015 року №Р30900, від 20.02.2015 року №Р30914, від 23.02.2015 року №Р30916, від 25.02.2015 року №Р30923, від 27.02.2015 року №Р30937, від 02.03.2015 року №Р30948, від 04.03.2015 року №Р30956, від 13.03.2015 року №Р30969, від 30.03.2015 року №Р30977, від 31.03.2015 року №Р30985, від 03.04.2015 року №Р30991, від 10.04.2015 року №Р31004, від 16.04.2015 року №Р31018, від 22.04.2015 року №Р31029, від 28.04.2015 року №Р31048.

Предметом вказаних договорів є поставка соняшника українського походження врожаю 2014 року на умовах DAP (доставка до місця призначення) на адресу позивача: вул.Таганрозька, 76, м.Маріуполь, Донецька область, 87543. Строк дії договорів - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На підтвердження виконання умов зазначених договорів позивачем до матеріалів справи надано податкові, видаткові та торно-транспортні накладні.

Крім того у перевіряємий період, між позивачем та ТОВ "Ронго Трейд" також було укладено ряд договорів поставки, зокрема від 01.12.2014 року №Р30689. від 02.12.2014 року №Р30694, від 02.12.2014 року №Р30695, від 02.12.2014 року №Р30698, від 02.12.2014 року №Р30701, від 05.12.2014 року №Р30721, від 05.12.2014 року №Р30722, від 12.12.2014 року №Р30747, від 14.11.2014 року №Р30755, від 16.12.2014 року №Р30767, від 17.12.2014 року №Р30774, від 18.12.2014 року №Р30780, від 19.12.2014 року №Р30792, від 22.12.2014 року №Р30801, від 23.12.2014 року №Р30806, від 24.12.2014 року №Р30819, від 25.12.2014 року №Р30826, від 25.12.2014 року №Р30825, від 26.12.2014 року №Р30840, від 29.12.2014 року №Р30841.

Предметом вказаних договорів є поставка насіння соняшника українського походження врожаю 2014 року на умовах EXW (на елеваторі Райз Компані ПАТ) та DAP (доставка до місця призначення) на адресу позивача: вул.Таганрозька, 76, м.Маріуполь, Донецька область, 87543.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем були надані податкові, видаткові та товарно-транспортні накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Використання товару, придбаного у ТОВ "АПК-Схід" та ТОВ "Ронго-Стрейд" у власній господарській діяльності позивача підтверджується наявними у матеріалах справи контрактами від 17.06.2014 року №S10291/521731, від 03.10.2014 року №S10341/524684, від 03.11.2014 року №S10366/525226, від 17.12.2014 року №S10397/532078, від 31.03.2015 року №S10453/539574, від 02.06.2015 року №S10478/54296, укладеними з компанією Нобл Ресорсиз С.А.

У відповідності до приписів підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, достатніми підставами для виникнення у платника податку права на податковий кредит є наявність податкових накладних, виданих йому підприємством-контрагентом, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, встановлення судом реальності та товарності господарської операції.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами підпунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то, залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, сума бюджетного відшкодування формується як від'ємне значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом за відповідний податковий період. У наступному податковому періоді ця сума підлягає бюджетному відшкодуванню платнику податку за умови сплати податку на додану вартість разом з ціною товару постачальникам товарів. При цьому, необхідною умовою є фактичне отримання товару для його використання у господарській діяльності платника податків.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, слід зробити висновок про те, що включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у ціні отриманого товару (робіт, послуг) на підставі податкових накладних, оформлених у відповідності до вимог законодавства, свідчить про правомірність формування податкового кредиту спірного періоду.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Надані позивачем на підтвердження виконання умов зазначених договорів поставки податкові та видаткові накладні є належним чином складеними, що не заперечується і контролюючим органом в акті перевірки.

Натомість відповідач вказує про те, що у товарно-транспортних накладних, наданих на підтвердження поставки придбаного товару, зазначено неправдиві відомості щодо автомобільних перевізників, які надавали послуги з транспортування зерна, так як неможливо встановити їх взаємовідносини з постачальником ТОВ "АПК Схід", ТОВ "Ронго-Трейд" місце навантаження неможливо встановити, так як вказано тільки село, без зазначення району та області.

Водночас, слід зазначити, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. (Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.06.2017 року у справі №816/4556/15).

Крім того, наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами поставки чи купівлі - продажу, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже наявність у позивача товарно-транспортних накладних складених з певними недоліками, не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, як вбачається з наданих товарно-транспортних накладних, виписаних в межах виконання господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "АПК Схід" та ТОВ "Ронго-Стрейд", останні містять відмітки експертної установи (лабораторії), до товарно-транспортних накладних додано ваговий квиток з відмітками, дозвіл на зважування з відмітками, що підтверджує факт реальної поставки придбаного товару.

Щодо висновку перевіряючих про начебто не встановлення факту зберігання насіння соняшника на зернових складах в обсягах, зазначених у договорах поставки між позивачем та ТОВ "АПК Схід", ТОВ "Ронго-Трейд", які ґрунтуються на даних відповіді ДП "Держреєстри України", згідно якої протягом жовтня 2014 року - травня 2015 року не встановлено зберігання соняшника, власником якого є ТОВ "АПК Схід" на зернових складах у кількості 4 260,52 тон (при загальному обсязі поставок в об'ємі 4 760,52 тон) та не відповідає дійсності кількість реалізованого ТОВ "Ронго-Трейд" зерна (7648,36 тон) кількості зберігання (5 499,376 тон) на зернових складах, слід зазначити наступне.

З договорів поставок вбачається, що умови поставок є різними. Так, зокрема: на умовах DAP (доставлено до місця призначення: ТОВ «Сателлит», 87543, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 76). Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з дати отримання Товару Покупцем. Датою отримання Товару Покупцем є його відмітка про отримання Товару в товаротранспортній накладній; на умовах EXW (Франко-елеватор: назва та адреса елеватора). Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця після оформлення на ім'я Покупця та передачі оригіналу відповідної складської квитанції на товар.

Тобто, якщо постачання товару здійснюється на умовах DAP, то право власності на Товар переходить не на елеваторі (зерновому складі) та складська квитанція не оформлюється. Відповідно, інформація стосовно зберігання зерна до ДП "Держреєстри України" не надається.

Однак, в акті перевіряючи узагальнили умови договорів та дійшли передчасного висновку, що обсяг товару який було поставлено на умовах DAP повинен бути підтверджений складськими квитанціями та інформація про зберігання зерна має бути надана ДП "Держреєстри України".

Водночас позивачем надані у повному обсязі до перевірки складські квитанції, що підтверджують отримання насіння соняшника за договорами поставки на умовах EXW (Франко-елеватор). На підтвердження отримання насіння соняшника за договорами на умовах DAP позивачем надані, зокрема, товарно-транспортні накладні.

Щодо висновків податкового органу про не встановлення по ланцюгу постачання зберігання соняшника у грудні 2014 року у кількості 655,116 тон(зі змінами), власником якого є ТОВ "Донагролюкс" (контрагент ТОВ "Ронго-Трейд), який обґрунтований відповіддю ДП "Держреєстри України" про відсутність інформації про зберігання зерна ТОВ "Донагролюкс", то слід зазначити, що відповідно до статті 24 Закону України "Про зерно та ринки зерна в Україні", зерно підлягає зберіганню на зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Отже, саме лише неотримання інформації про зберігання сільськогосподарської продукції контрагентом ТОВ "Ронго-Трейд" не може бути доказом відсутності господарських операцій між останнім та позивачем.

Також, позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, зокрема і щодо подання звітності та декларування податкових зобов'язань, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Вказане цілком узгоджується з правовою позицією висловленій у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, від 31.10.2014 року у справі № 21-318а14, а саме, законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Також неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Крім того, однією з підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень є інформація яка міститься в протоколі допиту посадової особи ТОВ "АПК Схід". При цьому, контролюючим органом не надано жодного підтвердження щодо наявності вироку суду, ухваленому у кримінальному провадженні, в рамках якого було допитано директора ТОВ "АПК Схід".

Згідно постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 06.12.2016 року у справі № 2а-14781/12/2670: Задовольняючи позовні вимоги, суд касаційної інстанції, погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, виходив із того, що матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі постанови слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами. Враховуючи те, що на момент складання оскаржуваних актів індивідуальної дії у ДПІ не було відомостей щодо прийняття судом рішення у кримінальній справі, в рамках якої призначено розглядувану перевірку ТОВ «Катех-Енерго», податкові рішення №№ , визнано протиправними та скасовано».

Згідно Листа Вищого адміністративного суду України № 2379/12/13-12 від 14.11.2012 року: «Судам варто враховувати, що норма частини четвертої статті 72 КАС України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Тому обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи, а не щодо інших осіб. Таким чином, в такого роду спорах, посилання фіскального органу на протоколи допиту свідків у кримінальній справі, де ще немає вироку по справі - не є належним доказом».

Тобто, протоколи допитів свідків за відсутності відповідного вироку суду не можуть бути підставою для визнання цілого ряду господарських операцій фіктивними, а подібний висновок податкового органу, в тому числі із застосуванням інформації з матеріалів кримінального провадження, є помилковим, оскільки безтоварність операцій в даному випадку не підтверджується документально.

З урахуванням вищезазначеного, а також з урахуванням наявних у платника податків первинних документів, що підтверджують фактичний рух активів в межах господарської діяльності платника податків, суд приходить до висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за господарськими операціями з контрагентами ТОВ "АПК Схід", ТОВ "Ронго-Трейд".

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для скасування спірних податкових поваідомлень-рішень.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 23.05.2017 року № та №.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» (, адреса: вул.Є.Коновальця, 32-Б, оф.1019, Київ, 01133) сплачений ним судовий збір у розмірі 100 139,26 грн. (сто тисяча сто тридцять дев'ять гривень 26 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: вул.Дегтярівська, 11г, Київ, 04119).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.В. Аблов