Справа № 813/3632/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11404/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Запотічного І.І., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року про забезпечення доказів, постановленої під головуванням судді Гулика А.Г., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестпласт" до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Укрінвестпласт звернулося до суду з позовом до Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача по прийняттю постанови про арешт коштів боржника від 15.05.2015 ВП№47562461 та скасувати постанову від 15.05.2015 про арешт коштів.

Одночасно ТОВ Укрінвестпласт подало до суду заяву про забезпечення доказів шляхом постановлення ухвали про витребування в Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львова головного територіального управління юстиції у Львівській області оригіналу виконавчого провадження ВП № 47562461 з примусового виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2015 у справі № 462/3503/15-ц, якою накладено арешт на грошові кошти депозитний вклад в сумі 8226528,01 грн, що розміщений на депозитному рахунку № 8383, відкритому на імя ОСОБА_2

Вказана заява обґрунтована тим, що товариство не є стороною виконавчого провадження та не має доступу до матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2017 забезпечено докази шляхом витребування від Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області оригіналу матеріалів виконавчого провадження №47562461.

Не погоджуючись з постановленням вказаної ухвали, її оскаржило в апеляційному порядку Публічне акціонерне товариство "Сбербанк". Просить ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до місцевого суду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги ПАТ "Сбербанк" зазначає, що 09.09.2014 ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Сбербанк» (до зміни найменування ПАТ «Сбербанк Росії») Договір №263/179/642010 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі - Договір про відкриття депозитного рахунку). 10.09.2014 ОСОБА_2С уклав з Банком Договір застави, у відповідності до якого в якості забезпечення виконання зобов'язань, які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії № 85-Н/14/89/100, укладеного між ПП «Інсталпласт-ХВ» та Банком 10.09.2014. ОСОБА_2 передав Банку у заставу майнові права, а саме право вимоги на отримання депозиту. Договорами про внесення змін №1-18 до договору застави вносились зміни щодо збільшення обсягу зобов'язань, забезпечених заставою. Договором про внесення змін № 18 від 04.11.2014 до договору застави, в заставу Банку було передане право вимоги на отримання депозиту у сумі 7 677 340,08 грн. Абз.3 п.3.1. вказаного Договору застави було передбачено, що у випадку, якщо протягом дії цього договору вищевказана сума депозиту буде збільшена, зокрема внаслідок зарахування на депозитний рахунок суми нарахованих і сплачених, але не витребуваних Заставодавцем відсотків, предметом застави буде право вимоги на отримання всієї суми депозиту. Отже, майнові права на отримання депозиту в сумі, розмішеній на депозитному рахунку № 8383, перебувають в заставі Банку. У звязку із невиконанням ПП «Інсталпласт-ХВ» (єдиноособовим засновником та власником якого є ОСОБА_2С.) своїх зобов'язань за Кредитним договором, Банк розпочав процедуру звернення стягнення на заставне майно. Заборгованість по Договору про відкриття кредитної лінії № 85-Н/14/89/100 від 10.09.2014, укладеного між ПП «Інсталпласт-ХВ» та Банком, становить - 8 636 104, 19 грн. Отже, Банк як заставодержатель, який звернув стягнення на предмет застави, має право на звільнення майна з-під арешту, оскільки у нього є переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, а накладення арешту на майно позбавляє можливості реалізувати свої права, передбачені чинним законодавством та унеможливлює виконання умов укладених договорів (кредитного договору, договору застави та договору відступлення). Процедура звільнення майна з-під арешту ДВС проводиться в рамках досудового врегулювання спору з Міністерством юстиції України, а тому витребування оригіналу виконавчого провадження, зловмисно ініційованого позивачем, яким надано суду недостовірні відомості в ході подання позову, заблокувало можливість розпоряджання майном Банку (грошовими коштами). Відтак, поза увагою місцевого суду залишились доводи Банку про те, що ТОВ «Укрінвестпласт» претендує на кошти, розміщені на депозитному рахунку, виключно на умовах, які можна розцінити як особливо небезпечні для суспільства з можливими ознаками шахрайства. Крім того, місцевий суд в оскаржуваній ухвалі не мотивував чому обставин витребування з відділу ДВС оригіналів виконавчого провадження, а не засвідчених його копій.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення доказів шляхом витребування в Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львова оригіналу виконавчого провадження ВП № 47562461, яка обґрунтована тим, що він не є стороною виконавчого провадження та відповідно не має доступу до матеріалів виконавчого провадження

Вирішуючи питання за заявою позивача про витребування доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що докази, які просить забезпечити позивач, стосуються предмету доказування у справі, оскільки позивач не є учасником виконавчого провадження, а тому не має матеріалів виконавчого провадження та позбавлений доступу до них, при тому оскаржує дії відповідача по прийняттю постанови про накладення арешту на кошти боржника та постанову про накладення арешту.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про забезпечення доказів прийнято передчасно, з огляду на наступне.

Відповідно ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.08.2017 особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

Згідно із ст.74 КАС України в редакції від 03.08.2017 суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України в редакції від 03.08.2017 у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

За змістом статті 79 КАС України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи. Особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Письмові докази, які витребовує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду. Суд може також уповноважити заінтересовану сторону або іншу особу, яка бере участь у справі, одержати письмовий доказ для надання його суду. Оригінали письмових доказів, що є у справі, повертаються судом після їх дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання законної сили судовим рішенням у справі за клопотанням осіб, які їх надали. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Таким чином, такий правовий інститут, як «Забезпечення доказів» передбачає повноваження суду по збиранню доказів до відкриття провадження у справі або на стадії підготовчого провадження, чи розгляду справи, якщо надання цих доказів стане неможливим або ускладненим. Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов'язана з майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення в наданні доказу може бути зумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів (наприклад, особа, яка може бути свідком, виїжджає за кордон). Отже, коли особи, що беруть участь у справі, мають фактичні дані або повідомлення, які свідчать про те, що певні докази можуть бути вилучені або втрачені і ними скористатися для вирішення справи по суті стане неможливим, або внаслідок їх втрати або знищення за актом унаслідок закінчення строків зберігання також неможливо вирішити справу, тоді такі особи мають звернутися до суду з клопотанням про забезпечення доказів.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів, ТОВ «Укрінвестпласт» обґрунтовувало її тим, що оскаржуючи дії Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 15.05.2015 ВП №47562461, товариство не було стороною наведеного вище виконавчого провадження, в нього відсутні будь-які матеріали ВП №47562461, можливість їх отримання відсутня.

При тому колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 71 КАС України в ред. від 03.08.2017 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

У вказаному випадку позивачем не зазначено і не доведено необхідність забезпечення доказів, необґрунтована можливість втрати цих доказів, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів та передчасність її задоволення судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, окружний адміністративний суд передчасно прийшов до висновку про забезпечення доказів шляхом витребування від Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області оригіналу матеріалів виконавчого провадження №47562461.

Вирішуючи заяву ПАТ «Сбербанк» про винесення окремої ухвали щодо судді місцевого адміністративного суду, колегія суддів зазначає.

Порядок винесення окремих ухвал судом апеляційної інстанції врегульовано статтею 224 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із нормами якої, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно із частиною восьмою статті 249 КАС України, суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має ОСОБА_3 Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд ОСОБА_3.

Аналізуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обовязком суду. Крім того, матеріали справи не вказують на достатність обставин, які б зумовили необхідність постановлення апеляційним судом окремої ухвали.

Статтею 242 КАС України, зокрема визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Порядок розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції визначено статтею 312 КАС України, зокрема частина перша встановлює, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

В силу приписів ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У звязку з викладеним, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 287, 308, 310, 312, 313, 315, 317, 321, 322, 324, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року про забезпечення доказів у справі № 813/3632/17 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестпласт" про забезпечення доказів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст виготовлено 15.01.2018.