Справа № 335/15405/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов'язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2017 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач, Пенсійний фонд), в якому позивач просить суд зобовязати відповідача призначити йому пенсію відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 13.10.2017.

В обґрунтування позову зазначає, що 30.08.2016 року досяг 55 років та набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки досяг 55 років та мав стаж роботи більше 26 років, з них більше 12 років 6 місяців працював за професією водія маршрутного автобусу.

З часу набуття 55-річного віку він неодноразово звертався до відповідача за призначенням пенсії, але той у прийнятті відповідної заяви йому постійно відмовляв.

12.10.2017 року позивач знов намагався подати документи для призначення пенсії, але у реєстрації та розгляді його заяви відповідачем було відмовлено, з посиланням на необхідність подання довідки про підтвердження пільгового стажу. Тому 13.10.2017 року позивач заяву про призначення пенсії направив поштою рекомендованим листом, додавши до неї копії всіх необхідних документів, зокрема трудової книжки, довідки ЗАТП 12329 від 26.12.1995 року та довідку ЗАТП 12329 від 12.11.2017 року № 343/1.

Разом із заявою про призначення пенсії позивач також надав лист з проханням цю заяву зареєструвати та розглянути її по суті відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок подання документів), а у разі виникнення сумнівів щодо достовірності відомостей вказаних у довідці ЗАТП № 12329 від 26.12.1995 року, здійснити перевірку первинних документів щодо його трудової діяльності з виходом на підприємство ПрАТ «Запорізьке автотранспортне підприємство 12329» за адресою: вул. Південне шосе, буд. 66, м. Запоріжжя, 69008.

На звернення за призначенням пенсії відповідач надав лист від 31.10.2017 року № 369/Х-9, в якому зазначив, що позивач немає права на призначення пенсії на пільгових умовах, що позивач враховує як відмову у призначенні пенсії, яку вважає протиправною, не відповідаючою критеріям правомірності дій та рішень субєкта владних повноважень визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 по справі було відкрито скорочене провадження.

Згідно із п. 1 абз. 10 Прикінцевих положень КАС України в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України (редакція з 15.12.2017) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); ) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчута правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними.

Предметом розглядуваного позову є оскарження бездіяльності Пенсійного фонду щодо звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії та відповідно зобовязання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з копії заяви про призначення пенсії та листа Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 31.10.2017 №369/Х-9 за призначенням пенсії позивач звернувся 13.10.2017, разом із заявою надав копії документів, що підтверджують його загальний та пільговий стаж.

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах позивач вказує наявність більш ніж 12 років 6 місяців стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту, про що вказував у заяві від 13.10.2017 року, адресованій відповідачу та в адміністративному позові.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який аналогічні п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та застосовується з 01.10.2017 року на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом 1 цього пункту і абзацами 3-13 пункту 2 частини 2 цієї статті (для жінок ІНФОРМАЦІЯ_1 і старших), страхового стажу, встановленого абзацами 15-23 пункту 2 частини 2 цієї статті.

Позивач досяг 55 річного віку 30.08.2016 року, що підтверджується даними його паспорту СА 823951, копія якого міститься у матеріалах справи.

Згідно із вищенаведеними положеннями ст. 114 Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вимогу до мінімального загального стажу необхідно встановлювати саме на час досягнення позивачем пенсійного віку 30.08.2016 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 при досягненні пенсійного віку у період з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності у чоловіків стажу роботи не менше 26 років.

А ні п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а ні п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містять вимог щодо роботи повний робочий день, необхідності підтвердження атестацією, або посилань на будь-які списки, тим більш не містять вимог щодо обовязкового підтвердження пільгового стажу певного виду довідкою.

Отже, для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач мав мати на момент досягнення 55 років 26 років загального стажу та 12 років 6 місяців пропрацювати водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв).

Тому суд погоджується із доводом позивача щодо безпідставності посилань відповідача на необхідність мати 26 років 06 місяців загального стажу для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Загальний стаж позивача на 02.06.2005 року складає 26 років 03 місяці 16 днів та не є спірним, оскільки визнається в листі Пенсійного фонду від 31.10.2017 року №369/Х-9.

Зміст листа відповідача від 31.10.2017 року №369/Х-9 свідчить про його вимогу позивачу надати довідку про підтвердження пільгового стажу відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Записи у трудовій книжці ОСОБА_1 №2-7 свідчать, що у період з 27.08.1982 року по 25.12.1995 року позивач працював у ЗАТП -12329 на посаді водія.

Довідкою виданою 26.12.1995 року Запорізьким автотранспортним підприємством 12329, містить відомості про період його роботи, посаду та характер виконуваної роботи, а саме: з 27.08.1982 року по 25.12.1995 року працював водієм по обслуговуванню міських маршрутів.

У змісті вказаної довідки містяться всі необхідні відомості для встановлення права позивача на призначення пенсії, а саме: період роботи, посада та характер виконуваної роботи.

Для підтвердження пільгового стажу при зверненні за призначенням пенсії позивачем відповідачу надавалась вищезазначена довідка, про що свідчать заяви від 13.10.2017 року.

Крім того, звертаючись за призначенням пенсії позивач надав копію листа правонаступника ЗАТП 12329 - ПрАТ «Запорізьке автотранспортне підприємство 12329» від 12.10.2017 № 343/1 про відмову у видачі довідки про підтвердження пільгового стажу відповідно до п. 20 Порядку, оскільки основним документом для призначення пенсії працівнику є трудова книжка.

Правонаступництво підтверджується довідкою управління статистики від 19.10.2017 року №05-09748, що міститься у матеріалах справи.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пп. 4 п 2.4. Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах передбачено право органів, що призначають пенсії, вимагати від підприємств, організацій та окремих осіб відповідні документи, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, проводити перевірки інших документів, повязаних із призначенням пенсії отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час таких перевірок.

Тобто у разі виникнення питань які стосуються пільгового стажу Позивача, Відповідач для виконання покладеного на нього державою обовязку по призначенню та виплаті пенсії, мав право здійснити перевірку первинних документів з виїздом на підприємство або здійснити запит необхідних копій документів та додаткових відомостей.

Враховуючи вказані норми чинного законодавства, позивач у своїй супровідній заяві від 13.0.2017 року просив, у разі виникнення у пенсійного органу сумнівів щодо достовірності відомостей вказаних у довідці ЗАТП № 12329 від 26.12.1995 року, здійснити перевірку первинних документів щодо його трудової діяльності з виходом на підприємство ПрАТ «Запорізьке автотранспортне підприємство 12329» за адресою: вул. Південне шосе, буд. 66, м. Запоріжжя, 69008.

Матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем будь-якої перевірки ПрАТ «Запорізьке автотранспортне підприємство 12329» або запиту підтверджуючих стаж документів.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Між тим, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність пільгового стажу у позивача за спірний період.

Крім того, із змісту листа Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 31.10.2017 року №369/Х-9 не вбачається відомості про прийняте рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії та підтвердження належного та обєктивного його розгляду у розумінні вимог Порядку подання документів.

Відповідно до п. 4.1. Порядку подання документів орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2), яка реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно із п. 4.3. Порядку подання документів не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії.

Пунктом 4.7. вказаного Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Із змісту листа Пенсійного фонду від 31.10.2017 року №369/Х-9 вбачається, що розгляд зави позивача про призначення пенсії від 13.10.2017 року відповідачем було проведено відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», а не згідно з положеннями Порядку подання документів для призначення пенсії.

Відповідачем не надано суду доказів реєстрації та розгляду зави позивача про призначення пенсії від 13.10.2017 року згідно із п.4.1., 4.3., 4.7. Порядку подання документів.

Відповідачем не представлено також доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії та ухвалення відповідного рішення субєкта владних повноважень - акту індивідуальної дії.

Вищенаведене свідчить про допущену відповідачем бездіяльність щодо розгляду звернення позивача за призначенням пенсії та порушення норм ст. 46 Конституції України, а саме права позивача на отримання соціального захисту, що включає право на забезпечення його у разі втрати працездатності у старості.

Відповідач діяв усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, позивач маючи більше 26 років загального стажу та більш ніж 12 років 6 місяців пільгового стажу, 13.10.2017 року правомірно звернувся за призначенням пенсії, тому згідно із ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія йому мала бути призначена з дня звернення.

Згідно із п. 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України (чинній з 15.12.2017 року) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання призначити та виплатити йому пенсію за віком відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 13.10.2017 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 46 Конституції України, ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 4, ч. 1 ст. 45, п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», 2, 9, 77, 242246, п. 2 ч. 1 ст. 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13.10.2017 року протиправною.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 13.10.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через суд першої інстанції.

Суддя: І.П. Соболєва