Справа № 210/1974/17(2-а/210/98/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року справа № 210/1974/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.,

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (суддя Скотар Р.Є.) від 10 жовтня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 у травні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії БР № 474133 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену 11.05.2017 інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 11 травня 2017 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 474133, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у звязку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, керуючи транспортним засобом останній не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив п. «б» 9.2. ПДР України.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, жодних доказів не надано, належної фіксації правопорушення не відбулося.

Проте суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість таких висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 11 травня 2017 року, керуючи транспортним засобом в м. Кривому Розі по проспекту Гагаріна, біля будинку № 15, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив п. «б» 9.2. ПДР України.

ОСОБА_2 у позовній заяві зазначив, що адміністративного правопорушення не вчиняв, адже під час руху на транспортному засобі в м. Кривому Розі по проспекту Гагаріна біля будинку № 15 подав відповідний світловий сигнал повороту перед перестроюванням.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у звязку з технічною несправністю відео факту вчинення адміністративного правопорушення не збереглося.

Разом з тим, апелянтом до суду надано відеозапис розгляду адміністративної справи, з якого вбачається, що після ознайомлення ОСОБА_2 з відеофіксацією правопорушення останній не заперечує факту його вчинення, а навпаки поцікавився можливістю застосування до нього попередження як виду адміністративного стягнення.

З огляду на викладенні обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 474133 з огляду не оскарження вказаного факту самим позивачем під час накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 210/1974/17 - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 16 січня 2018 року та оскарженню не підлягаю.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова