Справа № 335/7681/17 (2-а/335/341/2017)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2018 року справа № 335/7681/17 (2-а/335/341/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2017 року (суддя Шалагінова А.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії за віком із підвищенням її розміру відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.26, 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із підвищенням її розміру, згідно абз.2 ч.1 ст. 28 та ч.1 ст.29 зазначеного Закону у розмірі 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку та виплати різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 15 липня 2016 року;

- стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 Витрат зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в перерахунку пенсії за віком із підвищенням її розміру відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 28 та ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.ст. 26, 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із підвищенням її розміру відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 28 та ч. 1 ст. 29 зазначеного Закону у розмірі на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 15 липня 2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 З 12.07.2000 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а наразі перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

З 01.08.2016 року на підставі особистої заяви ОСОБА_1П, від 15.0.2016 року позивачу призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсію за віком з 15 липня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком, у зв'язку з відстрочкою її призначеня, із застосуванням підвищення, передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме на 0,5 % за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку та виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком з 15.07.2016 року.

Листом від 07.06.2017 року № 124/Б-9 відповідачем повідомлено позивача про те, що підстави для донарахування до пенсії за більш пізній вихід на пенсію відсутні, оскільки ОСОБА_1 призначено ще з 12.07.2000 року пенсію за вислугу років, а з 01.08.2016 року останнього було переведено на пенсію за віком, обчислену згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на підвищення розміру пенсії за віком відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 29 Закону № 1058 особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що умовами для підвищення до пенсії за віком є вихід на пенсію за віком з більш пізнього віку, визначеного законом, та продовження особою у такий період працювати і сплачувати страхові внески.

Статтею 26 Закону № 1058 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому ч. 2 ст. 24 цього Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Між тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний позов у даній справі заявлено поза межами строку, визначеного КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України ( в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.( аналогічні приписи містить ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України в редакції від 15.12.2017 року)

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем ставиться питання щодо визнання дій відповідача протиправними, а також щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з 17.05.2016 року.

До суду з даною позовною заявою позивач звернувся 27.06.2017 року, тобто з пропуском встановленого КАС України шестимісячного строку.

Клопотань про поновлення пропущеного строку позивачем не заявлено, у позовній заяві позивач не наводить обставин, які б містили підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, з урахуванням того, що позивачем не наведено суду поважних підстав пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період по 15.07.2016 року по 26.12.2016 року, включно мають бути залишені без розгляду.

Позивач народився 17.05.1955 року, отже досяг права на пенсію за віком за Законом № 1058 у віці 60 років, тобто у травні 2015 року.

За призначенням пенсії за віком за Законом № 1058 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду 22.07.2016 року, тобто після досягнення 61 року.

Відтак, оскільки позивач після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058, та набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, працював та звернувся за призначенням пенсії за віком за Законом № 1058 з більш пізнього віку, пенсія за віком повинна бути призначена позивачу з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії та з підвищенням розміру пенсії за віком відповідно до приписів ч. 1 ст. 29 Закону № 1058 на 0,5 % за 1 місяць страхового стажу.

Так, частиною 1 статті 29 Закону № 1058 чітко визначено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно саме до Закону № 1058, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком.

Тобто, законодавець пов'язує право на отримання вказаного підвищення із первинним призначенням саме пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі звернення особи за призначенням саме такого виду пенсії з більш пізнього віку, ніж встановлений статтею 26 Закону № 1058, та наявності у такої особи страхового стажу після досягнення пенсійного віку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить застереження з приводу того, що особа має право на встановлення підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію лише у випадку, якщо пенсія призначена цій особі вперше.

Таким чином, факт отримання позивачем до досягнення пенсійного віку пенсії за вислугу років, що призначена за Законом України «Про пенсійне забезпечення», а не за Законом № 1058, не позбавляє позивача права на отримання підвищення до пенсії відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 1058.

В той же час, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, не врахував того, що Довідкою про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", доданої до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір", визначено, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то і відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги.

Водночас, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність часткового скасування постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2017 року в частині вимог позивача про проведення перерахунку пенсії по 26.12.2016 року, включно, позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду. Також постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині питання щодо розподілу судових витрат з прийняттям нової постанови в цій частині, в решті постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 123, ч. 3 ст. 243, ст. 240, ст.308,ст. 310, ст. 315, ст. 319 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фону України м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року по справі № 335/7681/17 (2-а/335/341/2017) скасувати в частині частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 за період з 17 травня 2016 року по 27 грудня 2016 року, включно, та позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року по справі № 335/7681/17 (2-а/335/341/2017) в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя скасувати та прийняти нову в цій частині.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В решті постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року по справі № 335/7681/17 (2-а/335/341/2017) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 15.01.2018 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 січня 2018 року.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко