Справа № 758/11450/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

15.01.2018 Київ К/9901/2656/17 758/11450/16-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м Києві

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року скаржник звернувся до Вищого адміністративного суду України з вказаною касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху, у зв'язку з недотриманням скаржником вимог статті 213 КАС України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), а саме до касаційної скарги не було додано документу про сплату судового збору.

10 листопада 2018 року до Вищого адміністративного суду України надійшли матеріали на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з яких вбачається, що скаржником сплачено судовій збір у встановлено законом розмірі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 листопада 2017 року касаційну скаргу залишено без руху, у зв'язку з недотриманням скаржником вимог статті 213 КАС України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), а саме, касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження і скаржником не наведено належних доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження. Відповідно до частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент подання касаційної скарги, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

26 грудня 2017 року матеріали касаційної скарги передані до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

03 січня 2018 року до Верховного Суду надійшли матеріали на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з яких вбачається, що скаржник просить суд поновити строк, у зв'язку з тим, що хворобливий стан скаржника перешкоджав вчасно скласти написати касаційну скаргу та подати її до суду.

Пунктом 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент винесення цієї ухвали) встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційним судом) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України (на момент винесення цієї ухвали) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності».

Вказані скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причини його пропуску, не є поважними в розумінні наведених вище вимог процесуального закону.

Враховуючи значний проміжок часу між ухваленням оскаржуваного рішення та зверненням скаржника до суду з касаційною скаргою (більше п'яти місяців), суд прийшов до висновку про недоведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Пунктом 4 частини 1 статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 121, 329, 333, 355, 359, пунктами 4, 12 частини 1, Перехідних положень КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_2.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

3. Направити скаржнику копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко