Справа № 727/10391/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/411/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: ОСОБА_1

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2 і в його інтересах представника ОСОБА_3

- представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці Аксинті Соріна Ауреловича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.10.2017 року -

ВСТАНОВИВ:

В суд із позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_2 до відповідача інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №733282 від 18.10.2017 р.

Мотивує заявлені вимоги тим, що 18.10.2017 року, інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 було винесеною постанову у справі про адміністративне правопорушення, АР №733282 від 18.10.2017 р., на підставі якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122 ч. 2, 126 ч. 1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн. Зазначає, що згідно постанови він, керуючи транспортним засобом марки Мерседес Спрінтер, номерний знак: СЕ3162ВА, 18.10.2017 року о 13.35 год., в м. Чернівці, по вул.Г.Сковороди, 6, користувався засобами звязку тримаючи їх у руках коло голови, а саме: мобільним телефоном, порушивши п. 2.9 Правил дорожнього руху та на законну вимогу надати посвідчення водія не надав, чим порушив вимоги п.п.2.4 «А», 2.1 «А» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 122 ч. 2, 126 ч. 1 КпАП України.

Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2017 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 незаконно розглянув справу, чим порушив його права та не дав можливості скористатися своїми правами передбаченим ст.268 КпАп України у повному обсязі, унеможливило виконання вимог ст.245 КпАП України щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовну заяву задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 і в його інтересах представник ОСОБА_3 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача не визнає, так як інспектор роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 діяв у відповідності до чинного законодавства та своїх посадових інструкцій, посилаючись на те, що 18.10.2017 року о 13.35 год. патрулем, до складу якого входив інспектор роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5, під час патрулювання зафіксовано адміністративне правопорушення. Після чого було зупинено транспортний засіб, відповідач підійшов до водія та належним чином представився водію, проінформував його про порушення Правил дорожнього руху України та попросив предявити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач всі документи предявив на вимогу відповідача крім посвідчення водія, тримаючи посвідчення у руках. Відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та надано позивачу для ознайомлення, розяснивши позивачу його права як громадянина України, в чому останній розписався. Крім того, главою 19 КпАП України передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.ст.122, 126 КпАп України, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністратвине правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стаття 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. У відповідності до ст.258, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову позивача в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 і в його інтересах представник ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_6 патрульної поліції в м. Чернівці та представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 18.10.2017 року, інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, АР №733282 від 18.10.2017 р., на підставі якої, позивача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122 ч. 2, 126 ч. 1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн. (а.с.11).

З постанови у справі про адміністративне правопорушення АР №733282 від 18.10.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Мерседес Спрінтер, державний номерний знак: СЕ3162ВА, 18.10.2017 року о 13.35 год., в м. Чернівці по вул.Г.Сковороди, водій ОСОБА_2, користувався засобами звязку тримаючи їх у руках коло голови, а саме: мобільним телефоном, порушивши п. 2.9 ПДР України та на законну вимогу надати посвідчення водія для ознайомлення, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 122 ч. 2, 126 ч. 1, 36 ч.2 КпАП України (а.с.11).

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обовязковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Главою 19 КпАП України передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.ст. 122 ч.2,126 ч.1 КпАП України, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України дано визначення поняття "водій", а саме: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 14 ч.5 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідач, складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, зясував всі обставини, які підлягають зясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КпАП України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 40 п.1 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Проте, всі твердження, на які посилаєтьсяі позивач в позовній заяві спростовуються відео з нагрудних камер поліцейських, досліджених та оглянутих в судовому засіданні, а саме: відео № СЕ00092, яким зафіксовано факт правопорушення, де чітко вбачається, що після того як було зупинено транспортний засіб, відповідач інспектор роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 підійшов до водія та належним чином представився водію, проінформував його про порушення Правил дорожнього руху України та попросив предявити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач всі документи предявив на вимогу відповідача крім посвідчення водія, тримаючи посвідчення у руках. Відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та надано позивачу для ознайомлення, розяснивши позивачу його права як громадянина України, в чому останній розписався.

Таким чином, інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення відповідно до ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КпАП України на підставі норм КпАП України, положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 1395 від 07.11.2015 р., Закону України "Про дорожній рух", Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 14 ч. 5 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.289 КпАП України, - скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочний розглядати скаргу.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що постанова про адміністративне правопорушення у відношенні позивача ОСОБА_2 за ст.ст. 122 ч.2, 126 ч.1КпАП України складена інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 є правомірною та не підлягає скасуванню, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ст. 122 ч.2, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288, 289 КпАП України, ст.ст.9, 19, 77, 90, 122, 241-246, 250 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці Аксинті Соріна Ауреловича, третя особа на стороні відповідача що не заявляє самостійних вимог на предмет спору УПП в м. Чернівці про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.10. 2017 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.