Справа № 826/8208/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8208/17
УХВАЛА

15 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мельничука В.П., суддів: Твердохліб В.А., Сорочка Є.О., перевіривши матеріали апеляційної скарги Голосіївського районного суду м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання невідповідним нормативно-правовим актам вищої юридичної сили (закону), нечинним рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Голосіївським районним судом м. Києва подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України в редакції, що діяла на час подання апеляційної скарги, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи 12 жовтня 2017 року судом першої інстанції ухвалено зазначену вище постанову в порядку письмового провадження.

Апеляційну скаргу відповідачем подано до суду першої інстанції 10 листопада 2017 року, що підтверджується конвертом, який наявний в матеріалах справи, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

При цьому вказана особа зверталася з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначала, що повістки про виклик в судові засідання, призначені на 27 липня 2017 року та 12 жовтня 2017 року на адресу Голосіївського районного суду м. Києва не надходили, у зв'язку із чим представник відповідача був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи, висловити свою позицію щодо заявлених позовних вимог та не був обізнаний щодо прийнятого судового рішення.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року зазначені відповідачем обставини було визнано неповажними, оскільки вони суперечать матеріалам справи, відповідно до яких копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі та адміністративний позов відповідач отримав 17 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Отже, з 17 липня 2017 року відповідач фактично був обізнаний, що в Окружному адміністративному суді м. Києва розглядається адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання невідповідним нормативно-правовим актам вищої юридичної сили (закону), нечинним рішення, зобов'язання вчинити дії.

Згідно ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частино 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до журналу судового засідання від 27 липня 2017 року суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Отже, можливість участі Голосіївського районного суду м. Києва у судовому засіданні та отримання повного тексту судового рішення залежала від волевиявлення самого відповідача, який мав можливість отримати інформацію щодо руху адміністративної справи як з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, так і через Єдиний державний реєстр судових рішень.

Водночас, до суду про захист порушених прав відповідач звернувся з пропущенням строку на апеляційне оскарження та не навів жодних вмотивованих пояснень та не надав жодних доказів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

У зв'язку з зазначеним було ухвалено визнати заяву Голосіївського районного суду м. Києва про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року такою, що задоволенню не підлягає та апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 186 КАС України в редакції, що діяла на час ухвалення вказаного судового рішення, зобов'язано відповідача звернутися до Київського апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строків та вказати інші поважні причини його пропуску.

Вказаній особі надано строк для усунення зазначених вище недоліків тривалістю тридцять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копія зазначеного судового рішення згідно відомостей повідомлення про вручення поштового відправлення вручена адресату 30 листопада 2017 року.

19 грудня 2017 року на адресу суду від відповідача надійшли матеріали на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: заява про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, в якій останній вказує про те, що копія оскаржуваного судового рішення ним отримана 23 жовтня 2017 року, а тому загальний строк пропуску подання апеляційної скарги становить лише сім днів і це пов'язано з пошуком фінансових можливостей для сплати судового збору, оскільки відповідач є бюджетною організацією, проте не є розпорядником бюджетних коштів, а тому сплата судового збору потребує довшого та складнішого вирішення питання та пошуку відповідних фінансових можливостей.

29 грудня 2017 року на адресу суду від відповідача також надійшли копії постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року з відмуткою про її отримання відповідачем 23 жовтня 2017 року та копія ухвали вказаного суду від 04 липня 2017 року про відкриття провадження в адміністративній справі з відміткою про її отримання відповідачем 17 липня 2017 року.

З огляду на вказане колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку з цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від такої сплати.

За змістом Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», Вищий адміністративний суд України зауважив, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).

Аналіз законодавчого врегулювання даного питання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, а також обставини, пов'язані з тривалістю процесу отримання бюджетного фінансування не можуть бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, а тому заява про його поновлення задоволенню не підлягає.

Строк виконання вимог зазначеної вище ухвали судді сплинув 30 грудня 2017 року.

Зазначені в ухвалі судді недоліки по апеляційній скарзі в наданий строк та в розумний строк надходження кореспонденції не усунуто.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 299, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Голосіївського районного суду м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання невідповідним нормативно-правовим актам вищої юридичної сили (закону), нечинним рішення, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя- доповідач: В.П. Мельничук

Судді: В.А. Твердохліб

Є.О. Сорочко