Справа № 165/1985/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11875/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2017 року у справі № 165/1985/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції- Лизун Ю.В.,

час ухвалення рішення - 07.11.2017 року, 14:28 год.,

місце ухвалення рішення - м. Нововолинськ,

дата складання повного тексту рішення - 07.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

На підтвердження позовних вимог покликається на те що, її чоловік ОСОБА_2 перебував на обліку у Нововолинсько - Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримував пенсію по інвалідності, як ліквідатор аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, з 03.11.2009 року довічно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. В березні 2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2

31 березня 2017 року Нововолинсько - Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом №3056/02-20-13 відмовило позивачці у переведенні на пенсію по втраті годувальника, мотивуючи відсутністю в архівній справі ОСОБА_2 первинних документів, які підтверджують достовірність призначення йому пенсії, а також стверджуючи, що розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника буде меншим, ніж розмір пенсії за віком, яку вона отримує на даний час. Позивачка вважає таку відмову неправомірною, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2017 року у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила позивач ОСОБА_1, яка покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує те, що позивачка надала всі, необхідні для підтвердження пенсії по втраті годувальника, документи, натомість, відповідач жодним, передбаченим законодавством способом, не підтвердив недостовірність довідки її чоловіка ОСОБА_2, щодо його перебування в зоні відчуження і протиправно відмовив у переведенні позивачки на пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, визнаний інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, з 03.11.2009 року довічно, отримував пенсію в розмірі 10740 грн.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії від 03.02.2017 року № 2140 вбачається, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2, пов'язане з його роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивачка з 09 вересня 1969 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2.

На день смерті ОСОБА_2 позивачка перебувала на обліку у Нововолинсько-Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримувала пенсію за віком в розмірі 1506,18 грн.

Згідно з посвідченням № 601172, що видане Волинською ОДА 13.03.2017 року, позивачка є дружиною померлого ліквідатора 1-ї категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Позивачка звернулась до Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з заявою, в якій просила перевести її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2

Листом № 3056/02-20-13 від 31.03.2017 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в архівній пенсійній справі ОСОБА_2 первинних документів, які підтверджують достовірність призначення йому пенсії.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах архівної пенсійної справи ОСОБА_2 відсутні первинні документи, які підтверджують достовірність довідки про його заробітну плату за період його роботи в зоні відчуження, а, отже, відсутні підстави призначати ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі фактичних збитків від захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом.

Статтею 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 52 цього Закону) та державної пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджений порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок визначає механізм обчислення пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 1 Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з п. 11 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мінімальний розмір пенсії становить: для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, згідно з якими пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону. Члени сім'ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Апеляційним судом встановлено те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а тому є непрацездатним членом сім'ї померлого годувальника ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» № 22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок).

Пунктом 2.3. Порядку визначений вичерпний перелік документів, необхідних для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 2.8. Порядку переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за бажанням пенсіонера за документами, що є у пенсійній справі, та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Апеляційним судом встановлено те, що чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, визнаний інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, з 03.11.2009 року довічно, отримував пенсію в розмірі 10740 грн.

Отже, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності, яку за життя одержував ОСОБА_2, виходячи із розміру заробітної плати, вказаній у довідці, що подавалась для призначення пенсії ОСОБА_2 в розмірі 10740 грн.

Аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють підстави та порядок призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, апеляційний суд вважає, що позивачка надала документи, необхідні для переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що призначається за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Таким чином, дії Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в переведенні позивачки на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 слід визнати неправомірними та зобов'язати відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 з 23 березня 2017 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2, апеляційний суд зазначає наступне.

Судовому захисту підлягають порушені, невизнані чи оспорювані права.

Так, апеляційним судом на момент розгляду встановлено, що порушення права позивачки на отримання пенсії по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 триватиме з 23.03.17 (дня звернення) по день виконання рішення суду, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 з 23 березня 2017 року по день виконання рішення суду.

В той же час, факт порушення права позивачки після виконання рішення суду не може бути встановлений в межах розгляду даної справи, а тому в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 після виконання рішення суду у вказаній справі слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивачки є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково

Постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2017 року у справі № 165/1985/17 скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої позов ОСОБА_1 до Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2.

Зобов'язати Нововолинсько - Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 з 23 березня 2017 року.

Зобов'язати Нововолинсько - Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 з 23 березня 2017 року по день виконання рішення суду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник