Справа № 825/1830/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1830/17 Суддя (судді) першої інстанції: Д'яков В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Будіндустрія» на Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Будіндустрія» до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форм «Р» та «П», -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, валютного - за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, про що складено відповідний Акт від 02 серпня 2017 року №418/14/01349644 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.14-73).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем пункту 140.3. ст. 140. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 2082 грн.; пп. 140.5.7. п. 140.5. ст. 140. Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 1379730,00 грн. за І квартал 2017р. та заниження податку на прибуток у сумі 2406083грн., у тому числі на 1015048,00 грн. за 2015 рік, на 1339537 грн. за 2016 рік та на 51498,00 грн. за 1 квартал 2017 року; п. 198.5. ст. 198. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на суму 2313,00 грн. за грудень 2014 року; п. 274.2. ст.274. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати земельного податку в сумі 191177,33 грн. за 2015 рік; п. III «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 111/26556; п.2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, а саме: неоприбуткування готівки в касовій книзі у сумі 702,53 грн. за 03.02.2017 року.

Позивачем подано Заперечення на Акт, за результатами розгляду яких висновки Акта задоволено частково; Висновок Акта перевірки викладено в наступній редакції: Перевіркою встановлено порушення Позивачем пп. 140.5.7. п.140.5. ст. 140 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 1379730,00 грн. за І квартал 2017 року та заниження податку па прибуток у сумі 2406083,00 грн., у тому числі на 1015048,00 грн. за 2015 рік, на 1339537 грн. за 2016 рік та на 51498,00 грн. за 1 квартал 2017 року; п. 274.2. ст.274. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати земельного податку в сумі 191177,33 грн. за 2015 рік; п. III «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 111/26556; п.2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, а саме: неоприбуткування готівки в касовій книзі у сумі 702,53 грн. за 03.02.2017 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форм «Р» та «П» від 23 серпня 2017 року №№, , якими збільшено Позивачу на 3101601,25 грн. суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 2406083,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 695518,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, зменшено на 1379730,00 грн. суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2017 року.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 31.10.2017 року № 24770/6/99-99-11-01-01-25 (Т.1, а.с. 114-118), податкове повідомлення-рішення Відповідача від 23 серпня 2017 року № скасовано, податкові повідомлення-рішення Відповідача від 23 серпня 2017 року №№, залишено без змін, а скаргу - задоволено частково.

Між Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Оптімал», як Ліцензіаром, та Позивачем, як Ліцензіатом, укладено Ліцензійний договір № 5 на використання знаку для товарів і послуг від 26 червня 2012 року (Т.1, а.с. 122-126), відповідно до п. 1.1. якого Ліцензіаром надано дозвіл Ліцензіатові на використання торговельної марки (знаку для товарів і послуг) «БЕТОН ВІД КОВАЛЬСЬКОЇ» в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі.

Згідно з пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пп. 140.5.7. п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму витрат по нарахуванню роялті у повному обсязі, якщо роялті нараховані на користь, зокрема юридичної особи, яка відповідно до цього Кодексу звільнена від сплати цього податку чи сплачує цей податок за ставкою, іншою, ніж встановлена в пункті 136.1 статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. 136.1. ст. 136 Податкового кодексу України, базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Як зазначено Відповідачем в Запереченнях на позовну заяву, ПАТ «Оптімал» звільнено від сплати податку на прибуток на підставі пп. 141.6.1 п. 141.6 ст. 141 Податкового кодексу України, відповідно до якої звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, тощо), у зв'язку з чим Позивач мав збільшити фінансовий результат за 2015 рік, 2016 рік та 1 квартал 2017 року на суму витрат по нарахуванню роялті на користь ПАТ «Оптімал».

Проте, ПАТ «Оптімал» є платником податку на прибуток на загальних підставах, встановлених Податковим кодексом України, а зазначеними положеннями Податкового кодексу України від оподаткування звільнено саме кошти спільного інвестування, у зв'язку з чим висновки Відповідача щодо звільнення ПАТ «Оптімал» від сплати податку на прибуток є безпідставними.

Отже, доводи Відповідача про збільшення Позивачем фінансового результату за 2015 рік, 2016 рік та 1 квартал 2017 року на суму нарахованих та сплачених на користь ПАТ «Оптімал» витрат по нарахуванню роялті є необґрунтованими.

Згідно з пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Податкового кодексу України, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

А відповідно до п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою у задоволенні адміністративного позову відмовляється.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будіндустрія» задовольнити, Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області форм «Р» та «П» від 23 серпня 2017 року №№, .

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області (код за ) на користь Публічного акціонерного товариства «Будіндустрія» (код за ) 97700 (дев'яносто сім тисяч сімсот) грн. 44 коп. судового збору, сплаченого Платіжними дорученнями від 08 листопада 2017 року №3801 та від 06 грудня 2017 року №4158.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 18.01.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.