Справа № 239/423/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року справа №239/423/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року у справі № 239/423/17 (головуючий І інстанції Грідяєва М.В.), складену в повному обсязі 04 грудня 2017 року в м. Новогродівка Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа Відокремлений підрозділ «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» про визнання рішення протиправним та скасування рішення, зобовязання зарахувати в пільговий страховий стаж періоди роботи, зобовязання повторно розглянути заяву,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Новогродівського міського суду Донецької області з позовом до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), третя особа Відокремлений підрозділ «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області від 10.08.2017 року № 1484; зобовязати відповідача зарахувати в пільговий стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 15.01.1998 року по 30.09.1998 року на ЗАТ «Вугледобуток», з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2016 року по 08.06.2017 року на ВП «шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», повторно розглянути заяву від 08.06.2017 року № 415.

Постановою Новогродівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року у справі № 239/423/17 позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: рішення Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1484 від 10 серпня 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 визнано неправомірним та скасовано його; зобовязано Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди: роботи з 15.01.1998 року по 30.09.1998 року на ВАТ «Вуглевидобуток», період роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2016 року по 08.06.2017 року на ВП шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»; зобовязано Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 червня 2017 року № 415 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Позивачем надано до суду відзивна апеляційну скаргу, в якій він просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач звернувся до УПФУ в м. Новогродівці з заявою про призначення пенсії від 08.06.2017 року № 415, рішенням № 1484 про відмову в призначенні пенсії від 10.08.2017 року .ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, з посиланням на те, що на дату звернення ОСОБА_1 має страхового стажу - 22 роки 8 місяців 29 днів, пільгового стажу 24 роки 5 місяців 9 днів, в тому числі за ст. 14-20 - 18 років 2 місяці 08 днів, за ст. 14-25 - 1 рік 9 місяців 1 день, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці, за 18 років додатково зараховано 4 роки 6 місяців. До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 15.01.1998 року по 30.09.1998 року на ВАТ «Вугледобича», в звязку з відсутністю пільгової довідки, яка підтверджує зайнятість повний робочий день у шахті та довідка про фактичні спуски до шахти. Також не зараховано період роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2016 року по 08.06.2017 року на ВП «шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», в звязку з відсутністю відомостей про сплату щомісячних внесків до МДЗ України.

Згідно записам в трудовій книжці, позивач 24.09.1996 року прийнятий учнем гірничого робітника підземного на шахту 1/3 «Новогродівська ДХК «Селидіввугілля», звідки звільнений 14.01.1998 року за п. 5 ст. 36 КЗпП України за переводом до ЗАТ «Вуглевидобуток»; 15.01.1998 року прийнятий до ЗАТ «Вуглевидобуток» за переводом підземним гірничим робітником з повним робочим днем в шахті, звідки звільнений 30.09.1998 року за ст. 36 КЗпП України за переводом на шахту 1/3 «Новогродівська»; 01.10.1998 року прийнятий підземним гірничим робітником, переведений 19.03.1999 року підземним прохідником з повним робочим днем в шахті, працює до теперішнього часу, є відомості про перейменування підприємства.

Згідно довідок ВП шахти 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 21.02.2017 року, 05.05.2017 року, від 08.06.2017 року, ОСОБА_1 з 24.09.1996 року по 30.09.1996 року працював на шахті ВП шахти 1/3 «Новогродівська» підземним учнем гірничого робітника, з 01.10.1996 року по 22.10.1996 року проходив курсове навчання; з 22.10.1996 року по 11.11.1996 року проходив практику за професією підземний гірничий робітник; з 11.11.1996 року по 14.01.1998 року працював підземним гірничим робітником з повним робочим днем під землею; з 01.10.1998 року по 14.12.1998 року гірничим робочим підземним з повним робочим днем під землею, з 14.12.1998 року по 15.12.1998 року учнем прохідника підземного; з 15.12.1998 року по 22.01.1999 року проходив курси-прохідника підземного, з 22.01.1999 року по 19.03.1999 року практика-прохідника підземного; з 19.03.1999 року по теперішній час працює в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті, з 05.05.2017 року прохідником підземним, професії передбачені Списком 1, атестація робочих місць проведена наказом № 77 від 29.12.1995 року, наказом № 7816 від 26.05.2000, наказом № 2/33 від 28.04.2005 року, № 2/44 від 23.04.2010 року, № 2/35 від 06.03.2014 року.

Згідно витягів з наказу ВП шахти 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 21.02.2017 року, 05.05.2017 року, наказом № 77-ТБ від 29.12.1995 року на підприємстві було атестовано робоче місце гірничого робітника, прохідника підземного, наказом № 781-ОТ від 26.05.2000 року, № 2/33-ОТ від 28.04.2005 року, № 2/44-ОТ від 23.04.2010 року, № 2/35-ОП від 06.03.2014 року - робоче місце прохідника підземного.

Згідно наказу ВП шахта 1/3 «Новогродівська» № 77-ТБ від 29.12.1995 року на підприємстві було атестоване робоче місце підземного гірничого робітника.

Згідно довідок ВП шахти 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 12.10.2017 року, із заробітної плати позивача з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2016 року по 30.06.2017 року проводились нарахування і утримання страхових внесків до УПФУ та ЄСВ.

Згідно довідки ВП шахти 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 28.11.2017 року, копії договору підряду на виїмку вугілля від 18.06.1997 року, додатку до договору від 18.06.1997 року, доповнення до договору від 18.06.1997 року, копії договору підряду на надання виробничих послуг № 1 від 15.12.1998 року, додаткової угоди до договору від 01.01.1999 року, роботу з видобутку вугілля на пластах ВП шахта 1/3 «Новогродівська» з серпня 1995 року по серпень 1997 року проводились спільно з ПП ЗАТ «Вугледобуток».

Колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно не враховано в пільговий стаж для призначення пенсії позивачу періоди роботи з 15.01.1998 року по 30.09.1998 року на ВАТ «Вуглевидобуток», з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2016 року по 08.06.2017 року на ВП шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи повинні діяти лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обовязково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року № 18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

На думку колегії суддів, в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи, які визначають право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, передбачене ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що підтвердження трудового стажу можливо документами виданими архівними установами. Крім того, колегія суддів враховує, що в спірний період роботи позивача на ЗАТ «Вуглевидобуток», позивач працював на пластах ВП шахта 1/3 «Новогродівська», посада на якій працював позивач, передбачена Списком № 1, робоче місце на підприємстві шахта 1/3 «Новогродівське» було атестоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до п.п. 1,4.,4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого ПКМ України від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не раніше одного разу на 5 років. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинного на час роботи позивача у спірній період, посада підземного гірничого робітника, на якій працював позивач міститься у списку.

Таким чином позивачем доведено, що за періоди роботи з 15.01.1998 року по 30.09.1998 року на ВАТ «Вуглевидобуток» він займав посаду, яка передбачена списком № 1 та доведено його зайнятість повний робочий день в шахті, вказана посада підтверджена атестацією по підприємству, в звязку з чим вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Рішення відповідача в частині не зарахування до пільгового страхового стажу періодів роботи відповідача в звязку з несплатою страхових внесків підприємством також є неправомірним та суперечить Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

З аналізу ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вбачається, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, саме він нараховую страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, посилання відповідача на те, що підприємством, на якому працює позивач, не було сплачено страхові внески за період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.07.2016 року по 08.06.2017 року є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалась сума страхових внесків,що підтверджено довідками ( а.с.41-42) ,та крім того, він не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків підприємством, на якому він працює.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року у справі № 239/423/17 залишити без задоволення.

Постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2017 року у справі № 239/423/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2018 року.

Колегія суддів Т.Г. Арабей

ОСОБА_2

ОСОБА_3