Справа № 398/1851/17(2-а/398/139/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

"10" січня 2018 р. справа № 398/1851/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року (суддя Ковальова О.Б., м. Олександрія)

у справі № 398/1851/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дій, -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в обчисленні (здійснення перерахунку) пенсії позивача за вислугу років з 08 листопада 2014 р., з врахуванням сум щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу в розмірі до 100% місячного грошового забезпечення, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум надбавки в розмірі 20% посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі;

- зобов`язати відповідача на підставі постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 р. у справі № 398/1018/16-а, ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 р. у справі № 398/1018/16-а, уточненого грошового атестату від 07.02.2017 р. № 2, довідки про додаткові види грошового забезпечення від 07.02.2017р. № 2, починаючи з 08 листопада 2014 р. здійснити обчислення (перерахунок) пенсії позивача за вислугу років, виходячи з суми грошової забезпечення за останні 24 календарній місяці перед місяцем звільнення з військової служби, з врахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди за льотну роботу в розмірі до 100% місячного грошового забезпечення, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум надбавки в розмірі 20% посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі та виплатити на користь позивача різницю між сумами пенсії, яку позивач отримував у період з 08 листопада 2014 р. та сумою пенсії за вислугу років, яка повинна бути виплачена на користь позивача після її обчислення з всієї суми грошового забезпечення позивача протягом останніх 24 календарних місяців служби, яка повинна враховуватися відповідачем при обчисленні пенсії військовослужбовця відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про

пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови відповідачу у обчислені (перерахунку) пенсії за вислугу років, з врахуванням сум щомісячної додаткові винагороди за льотну роботу, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов`язано відповідача здійснити обчислення (перерахунок) позивачу пенсії за вислугу років, починаючи з 01 березня 2017 року, з урахування уточненого грошового атестату, довідки про додаткові види грошового забезпечення, виходячи з суми грошового забезпечення за останні 24 календарних місяці перед місяцем звільнення з військової служби, з врахуванням сум щомісячно додаткової грошової винагороди за льотну роботу, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, суми матеріальної винагороди за льотну роботу, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що щомісячна додаткова винагорода за льотну роботу в розмірі до 100 % місячного грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.01.2015 року № 72, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям.

На думку відповідача, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" від 17.07.1992 року № 393, якими визначено порядок призначення та виплати пенсії військовослужбовців, не передбачено, що до грошового забезпечення для обчислення пенсії входять одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Крім цього, рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015 у справі № 1-9/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Конституційний Суд України в даному рішенні зазначає, що аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним.

Разом з цим, як у ст. 43 та ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" так і вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України не вказано, що до грошового забезпечення для обчислення пенсії входять одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Стосовно задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат відповідач зазначив, що йому не виділялися бюджетні асигнування на судові витрати. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-19, який набув чинності 01.01.2017 року, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" та з 01.01.2017 року звільнено Пенсійний фонд України та його органи від сплати судового збору.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач з 08.11.2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року у справі № 398/1018/16-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України видати уточнені грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці служби, в яких зазначити щомісячну додаткову грошову винагороду за льоту роботу в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, надбавку в розмірі 20% до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань тощо.

10.02.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою, в якій просив відповідача здійснити перерахунок його пенсії та виплатити йому різницю, яка виникла з 08.11.2014 року та надав уточнені грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, видані Військовою частиною № НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідач листом від 24.02.2017 року №1082/03-17 відмовив йому у перерахунку пенсії.

В березні 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою перерахунок пенсії.

Листом від 17.03.2017 року №82/Я-11 позивачу відмовлено позивачу у перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми щомісячної додаткової винагороди не можуть бути зараховані до грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, оскільки вони не зазначені у статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393. Щодо надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі позивачу повідомлено, що вона врахована до грошового забезпечення під час визначення розміру пенсії на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 398/1018/16-а. Перерахунок пенсії проведено з 22.12.2016 року.

Суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити обчислення (перерахунок) позивачу пенсії за вислугу років з 01 березня 2017 року, з урахування сум щомісячно додаткової грошової винагороди за льотну роботу, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки:

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, суми матеріальної винагороди за льотну роботу, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, є такими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців;

- висновки суду узгоджуються із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15;

- правова позиція Верховного Суду України не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, на яке посилається відповідач у своєму запереченні та яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки цим рішенням визначено виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-XII) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Відповідно до п. 1 Постанови № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

В постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що "грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія".

Постановою Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22 вересня 2010 року № 889 встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 було видано наказ Міністерства внутрішніх вправ України від 23.01.2015 року № 72, яким затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі Інструкція № 72). Пунктом 2 зазначеної інструкції встановлено розмір винагороди військовослужбовцям, які, проходять військову службу на посадах льотного складу до 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2017р. №13 на всі додаткові виплати, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, суми матеріальної винагороди за льотну роботу, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мали бути враховані у складі грошового забезпечення при обчисленні розміру пенсії позивачеві.

Зазначений висновок не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, оскільки цим рішенням визначено виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача, оскільки позивач діяв не на підставі вимог чинного законодавства та не довів суду правомірність своїх дій щодо розрахунку пенсії позивача без урахування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової грошової винагороди.

Щодо доводів відповідача стосовно відшкодування судового збору колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, в редакції на час ухвалення постанови судом першої інстанції, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в редакції на час ухвалення постанови судом першої інстанції, було передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Проте, ані Законом України "Про судовий збір", ані КАС України, в редакції на час ухвалення постанови судом першої інстанції, не було передбачено звільнення органів Пенсійного фонду України від відшкодування судових витрат, понесених стороною, яка не є суб`єктом владних повноважень, якщо судове рішення ухвалене на її користь.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 398/1851/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко