Справа № 820/6175/17
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/6175/17

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 р. № 820/6175/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна постанова винесена незаконно, а тому, підлягає скасуванню, оскільки позивачем вживались всі необхідні заходи для виконання судового рішення.

03.01.2018 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Судовий розгляд було призначено на 10.01.2018 року об.10:30 год. про що були повідомлені учасники справи.

В судове засідання призначене на 10.01.2018 року об.10:30 год. представник відповідача не прибув, відзив на адміністративний позов з усіма доказами, або заяву про визнання позову до суду не надав. У зв'язку з нявкою відповідача належним чином повідомленого, розгляд справи було відкладено на 15.01.2018 року об 10:00 год, про що були повідомлені учасники справи, що підтверджується матеріалами справи.

В судове засідання призначене на 15.01.2018 року об 10:00 год. представник позивача - Головного управління ДФС у Харківській області не прибув, надав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу за відсутності повноважного представника управління, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у строк встановлений судом для подання відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову до суду не надав.

Враховуючи відомості про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу розгляду адміністративним судом справ, предметом яких є рішення, дії, бездіяльність державної виконавчої служби унормовані ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), котрі відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №№ 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" ( надалі - закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону, встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 5 ст.26 Закону унормовано, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур’єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.1 ст. 28 Закону).

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов’язковими тією мірою, якою вони були б обов’язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов’язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Розв'язуючи вказаний спір та піддаючи детальному аналізу встановлені судом обставини та відповідні законодавчі норми, суд приходить до висновку, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, державний виконавець, приймаючи спірну постанову не надав жодних доказів щодо направлення та отримання позивачем документів виконавчого провадження, а саме постанову про заміну сторони виконавчого провадження, так і постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 19 КАС України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В ході розгляду справи відповідачем не було доведено правомірність спірної постанови, та враховуючи положення ч.4 ст.159 КАС України, суд приходить до висновку, що подана ГУ ДФС в Харківській області позовна заява - підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 139, 159, 246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову від 14.11.2017 року ВП № 53806914 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню № 53806914 про накладення штрафу на Головне управління ДФС у Харківській області.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов