Справа № 825/1932/17
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

825/1932/17

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

16 січня 2018 року Чернігів Справа № 825/1932/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Федорок К.М.,

озглянувши в порядку підготовчого провадження справу за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Охрамієвицької загальноосвітньої школи I-ІІ ступенів Корюківської районної ради Чернігівської області про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

У С Т А Н О В И В:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі – позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Охрамієвицької загальноосвітньої школи I-ІІ ступенів Корюківської районної ради Чернігівської області (далі – відповідач) та просить застосувати заходи реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі корпусу № 2 Охрамієвицької загальноосвітньої школи 1-2 ступенів Корюківської районної ради Чернігівської області за адресою: вул. Шевченка, 75, с. Охрамієвичі, Корюківський район, Чернігівська область, шляхом відключення будівлі корпусу № 2 від електропостачання на електричному щитку та його опечатування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за результатами проведеної перевірки додержання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки були виявлені порушення, що створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування в порядку пункту 1 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності та вирішити питання щодо судового збору у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду лист, в якому проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, оскільки необхідність заслухати свідка чи експерта відсутня.

Судове засідання здійснювалось в порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи визнання позову відповідачем, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач є комунальною організацією (установа, заклад), зареєстрований 29.09.2003, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 28-30).

Відповідно до наказу УДСНС України у Чернігівській області від 29.09.2017 № 4, посвідчення на проведення перевірки від 02.10.2017 № 137, посадовими особами Корюківського районного сектору Управління ДСНС України у Чернігівській області в період із 06.11.2017 по 17.11.2017 проведено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за адресою: вул. Шевченка, 75, с. Охрамієвичі, Корюківський район, Чернігівська область (а.с. 31-32).

За результатами перевірки складено акт № 148 (а.с. 10-15), отриманий представником відповідача, в якому зафіксовані порушення Охрамієвицькою загальноосвітньою школою I-ІІ ступенів Корюківської районної ради Чернігівської області вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а саме:

будівлю корпусу № 2 не захищено від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21. розділу IV "Правила пожежної безпеки в Україні". Блискавкозахист - сукупність заходів і технічних засобів для охорони будівель, споруд, обладнання та електричних пристроїв від дії блискавки. Прямий удар блискавки зумовлює миттєве нагрівання струмо-провідних конструкцій до температури плавлення або навіть випару, вибуху чи розщеплення непровідних конструкцій, вибуху будинків і будівель. Відсутність пристроїв блискавкозахисту загрожує пожежній безпеці об'єкта. Пряме попадання блискавки по будівлі або вторинні її прояви загрожують виникненню пожежі у наслідок миттєвого нагрівання матеріалів та конструкцій, що в свою чергу створить загрозу життю та/або здоров’ю людей;

будівлю корпусу №2 не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, чим порушено п. 1.2. розділу V "Правила пожежної безпеки в Україні" та п. 5.1 табл. Б.1. додатку Б ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». Відсутність системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей не дає змоги вчасно сповістити людей, які перебувають у будівлі про пожежу та небезпечні її фактори (полум’я, продукти горіння), що в свою чергу створює загрозу життю та здоров’ю людей;

будівлю корпусу №2 не забезпечено вогнегасниками згідно норм належності, чим порушено п.п. 3.6., 3.9. розділу V "Правила пожежної безпеки в Україні". Відсутність первинних засобів пожежогасіння не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум’я на ранній стадії виникнення пожежі, сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та здоров’ю людей;

дерев’яні елементи горищних покриттів будівлі корпусу №2 не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, чим порушено п. 2.5. розділу III "Правила пожежної безпеки в Україні. Невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створює перешкоди під час евакуації людей та гасінні пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум’я, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню по ним. Все це сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі (полум’я та токсичні продукти горіння), що в свою чергу створює загрозу життю та здоров’ю людей;

підлога на шляху евакуації в тамбурі будівлі корпусу №2 оздоблена горючим матеріалом (лінолеумом) з показниками пожежної небезпеки вищими ніж 32, РП2, Д2, Т2, чим порушено п. 2.23. розділу III "Правила пожежної безпеки в Україні", п. 7.3.3 ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об’єктів будівництва". Невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам створює перешкоди під час евакуації людей та гасіння пожежі. Все це сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі (полум’я ті токсичні продукти горіння), що в свою чергу створює загрозу життю та здоров'ю людей;

на шляху евакуації з будівлі корпусу №2 влаштовано поріг, чим порушено п. 2.37. розділу 111 "Правила пожежної безпеки в Україні". Невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам створює перешкоди під час евакуації людей. Все це сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі (полум’я та токсичні продукти горіння), що в свою чергу створює загрозу життю та здоров’ю людей;

в будівлі корпусу №2 з'єднання окінцювань жил проводів здійснено не за допомогою опресування, зварювання або затискачів, чим порушено п. 1.6. розділу IV "Правила пожежної безпеки в Україні". З'єднання жил проводів за допомогою скруток може призвести до короткого замикання електромережі. Короткі замикання здатні виникнути не тільки в проводах, айв інших частинах електроустановок. У точці короткого замикання утворюється іскріння, яке в залежності від електричних параметрів даної мережі може досягати значних розмірів і викликати пожежу і руйнування електроустановок та інших споруд. Пожежну небезпеку представляють всілякі нещільні контакти, наприклад, в місцях приєднання проводів між собою. Нещільні контакти окислюються і створюють великий опір. Вони надмірно нагріваються і нерідко викликають запалення ізоляції проводів. Нещільні з'єднання можуть наводити ще і до іскріння, що також є можливою причиною виникнення пожеж. Швидке розповсюдження вогню, продуктів горіння та руйнація будівельних конструкцій будівлі, створює загрозу життю та здоров’ю людей.

Враховуючи наведене та те, що відповідач самостійно не усунув виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров’ю людей, УДСНС України у Чернігівській області звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно вимог п. 24 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог п 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 “Класифікатор надзвичайних ситуацій”, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 (далі - Класифікатор), надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров'ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об'єкті, ведення там господарської діяльності.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб'єкта господарювання загрозу життю або здоров'ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Відповідно до пп. 3.3 п. 3 Класифікатору аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування та/чи загибель людей або створює на об'єкті чи окремій території загрозу життю та здоров'ю людей і призводить до руйнування будівель, споруд, устаткування і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи завдає шкоди довкіллю.

Згідно вимог п. 25 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров'ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Розділом 4 Класифікатору визначено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 “Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять” небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать; підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до вимог п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров'ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Відповідно до статті 1 Закону “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, визначено, що ДСНС України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Одним з основних завдань ДСНС України є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 21.09.2017 № 507), Управління ДСНС України у Чернігівській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж. Особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об'єктах, їх права та обов'язки визначаються відповідно до законодавства (п. 4, 5 Розділу І Правил).

Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Пункт 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

В силу ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Судом встановлено, що під час проведення позапланової перевірки позивачем виявлено та зафіксовано в акті перевірки порушення відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей, що стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом у передбачений Кодексом адміністративного судочинства України строк.

Таким чином, порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, встановлені в ході перевірки відповідача, створюють загрозу життю та здоров'ю людей, які в них перебувають, а також створюються перешкоди під час гасіння пожежі працівниками об'єкту та підрозділами Державної служби України з надзвичайних ситуацій, перешкоджають швидкому виявленню та гасінню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Охрамієвицької загальноосвітньої школи I-ІІ ступенів Корюківської районної ради Чернігівської області про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) необхідно задовольнити, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Необхідно зазначити, що судові рішення, які виконуються негайно передбачені вимогами статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Даною нормою Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено, що рішення суду щодо застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) виконуються негайно.

Відповідно до частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Щодо покладення забезпечення виконання рішення на Корюківський районний сектор УДСНС України у Чернігівській області, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. Однак, на Корюківський районний сектор УДСНС України у Чернігівській області, як структурний підрозділ позивача без права юридичної особи, такі обов'язки покладені не можуть бути, оскільки, вирішення вказаного питання належить до дискреційних повноважень позивача, відповідно до Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3, і не містить в собі імперативного обов'язку суду щодо покладення забезпечення виконання рішення на структурний підрозділ позивача, без залучення такого в якості третьої особи.

Враховуючи положення вказаної норми ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для покладення забезпечення виконання рішення на Корюківський районний сектор, суд не знаходить. Крім того, позивачем не обґрунтовано та не наведено жодних нормативно-правових актів, на підставі яких Корюківський районний сектор УДСНС України в Чернігівській області, який не виступає стороною у справі, зобов'язаний вчиняти певні дії на підставі судового рішення з метою забезпечення реалізації визнаного судом права чи інтересу позивача.

Відповідно до частини першої статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п'ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись статтями 168, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області - задовольнити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тихоненко

Рішення суду складене в повному обсязі 19 січня 2018 року.