Справа № 804/5863/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 рокусправа № 804/5863/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дадим Ю.М.

судді: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року ( суддя С.В. Прудник) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом, в якому просила стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 8100,00 грн.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з дати звільнення по день винесення рішення у справі;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку з дати звільнення по день винесення рішення у справі;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 1000,00 грн

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 3837,54 грн. (три тисячі вісімсот тридцять сім гривень 54 копійки).У задоволенні інших позовних вимог відмовлено

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що положення ст. 116 КЗпП передбачають, що якщо працівник в день звільнення не працював, то виплата всіх належних сум має бути проведена не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачка в день звільнення 31.08.2017року не працювала. А відтак, згідно вимог ст. 116 КЗпП України, розрахунок з нею повинен бути проведений не пізніше наступного дня після предявлення нею відповідної вимоги. Однак, позивачка з такою вимогою не зверталась. Відповідач вважає, що затримки розрахунку з його боку не існує.

Позивачка своїм правом на апеляційне оскарження не скористалась. Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 308 КАС України переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України на посаді інспектора роти № 1 батальйону № 2.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 316 о/с від 23.08.2017 р. відповідно до п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в місті Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора роти № 1 батальйону № 2, з 31.08.2017 року, із відрахуванням з грошового забезпечення за 5 діб невикористаної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році.

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1, що останній виплачено 15.09.2017 року заробітну плату у розмірі 9324,22 грн. Відповідно розрахункового листа за вересень 2017 року, позивачу нараховано до виплати за серпень 2017 року 9324,22 грн., а саме: посадовий оклад в розмірі 2400 грн., оклад за спеціальним званням в розмірі 1400 грн., надбавка за вислугу років в розмірі 190 грн., щомісячна премія в розмірі 4233,35 грн., компенсація за п'ять днів невикористаної чергової оплачуваної відпустки в розмірі 1326,35 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за порушення строку розрахунку, суд першої інстанції виходив з того, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Порядок, умови проходження та звільнення зі служби, порядок та умови оплати праці поліцейських Національної поліції України врегульовано Законом України Про Національну поліцію, Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України", Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року

Законом України Про Національну поліцію, Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року та Наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року, які є спеціальними у спірних правовідносинах щодо позивача, не врегульовано питання щодо порядку виплати грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні. Водночас такий порядок встановлений Кодексом законів про працю України.

У статті 116 Кодексу законів про працю України визначено строки розрахунку при звільненні працівника, порушення яких роботодавцем відповідно до статті 117 цього Кодексу є підставою для виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Верховний Суд України у постанові від 17 липня 2015 року (справа № 21-8а15) зазначив, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Посилання відповідача в апеляційні скарзі на те, що позивачка в день звільнення не працювала, а з вимогою про повний розрахунок не зверталась, і тому порушень з боку відповідача не вбачається,судом апеляційної інстанції вважаються безпідставними, оскільки ,відповідно до виписки по картковому розрахунку (а.с. 12) гроші позивачці зараховувались на електронну картку, що не заважало відповідачу у день звільнення провести повний розрахунок, шляхом зарахування на рахунок грошей, що є обовязком відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції , що відповідачем було проведено остаточний розрахунок 15.09.2017 року, замість 31.08.2017, тобто з порушенням 14 календарних днів.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню .

Керуючись ст. ст.243, 272, 308,310,315,316 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає відповідно до ч.3ст.272.

Повний текст постанови складено 18.01.2018 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко