Справа № 822/2907/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2907/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року (прийняту у м. Хмельницькому та складену в повному обсязі 09 листопада 2017 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2, про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2017 року представник ГУ ДФС у Хмельницькій області звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про скасування вимоги головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 03 жовтня 2017 року № 4631.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, 03 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 прийнято вимогу від №4631, відповідно до якої вимагає до 12 жовтня 2017 року виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року у спосіб та порядок визначений виконавчим документом, повідомити, в якій частині виконано рішення суду та виплачено кошти на користь стягувача, а також повідомити в якому кратному розмірі прожиткового мінімуму підлягає виплата коштів згідно з рішенням суду та що було виплачено на користь стягувача.

Не погодившись із цією вимогою державного виконавця, представник позивача звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду виконано ГУ ДФС у Хмельницькій області частково та не у спосіб, визначений резолютивною частиною постанови суду, а тому вимога державного виконавця є правомірною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, з урахуванням наступного.

Так, з матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року по справі №822/1348/16 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 та зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області та Державну фіскальну службу України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення II групи інвалідності у відповідності до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" на час виникнення спірних правовідносин з врахуванням проведених виплат.

На виконання вказаної постанови суду 18 грудня 2016 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, відповідно до якого, ОСОБА_2 призначено грошову допомогу в сумі 170520,00 грн., раніше виплачена сума становила 106369,20 грн. (яка на картковий рахунок ОСОБА_2 була перерахована ГУ ДФС у Хмельницькій області платіжним дорученням №486 від 02 липня 2015 року).

Платіжним дорученням №925 від 14 липня 2017 року, згідно з висновком від 21 грудня 2016 року та наказу ДФС України від 19 червня 2017 року №77-Ф, Державною фіскальною службою України було перераховано 64150,80 грн. з призначенням платежу одноразова грошова допомога по інвалідності ОСОБА_2

Проте, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 31.07.2017 року, адресована начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про те, що судове рішення виконано не в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

13 лютого 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року, який предявлено до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 20.02.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, згідно з матеріалами адміністративної справи виконавче провадження № 53437912 з виконання виконавчого листа № 822/1348/16, виданого 13.02.2017 року не закінчене.

Так, згідно з ч.6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13 лютого 2015 року, який набрав чинності 12 березня 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, вказаною нормою Закону визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому ІІ групи інвалідності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Обраховуючи суму одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах податкової служби для ОСОБА_2 ГУ ДФС у Хмельницькій області застосувала наступну формулу: 1218 (прожитковий мінімум на час встановлення інвалідності) х 200-кратний розмір х 70% (втрата працездатності) = 170520 грн.

Проте, на думку суду, застосування 70 % втрати працездатності для визначення розміру грошової допомоги суперечить ст. 23 Закону України "Про міліцію" у відповідній редакції, яка містить чіткий 200-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у випадку встановлення працівнику міліції ІІ групи інвалідності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року ГУ ДФС у Хмельницькій області в повному обсязі не виконана, а тому державний виконавець має право вживати всіх необхідних заходів для виконання судового рішення боржником в повному обсязі.

Доводи апелянта щодо зміни державним виконавцем суми заборгованості, розрахованої та визначеної в рішенні суду спростовуються матеріалами справи, адже державний виконавець у своїй вимозі жодним чином не змінює суму заборгованості, а вимагає виконати рішення суду та надати відповідну інформацію.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову про скасування вимоги державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5