Справа № 820/5257/17
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 січня 2018 р. № 820/5257/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Харківській області
до Ву ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу;-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи Ву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, суму податкового в загальному розмірі 8333,33 грн.

09.11.2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку скороченого провадження відповідно ст.183-2 КАС України (редакції від 03.08.2017р., яка була чинна на момент подачі позовної заяви).

У зв'язку з внесеними змінами до Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017 року, подальший розгляд справи здійснюється за останньою редакцією КАС України, відповідно до п. 12 ч.1 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". Відповідно вище зазначеного: заяви і скарги, подані до набрання чинності редакцією КАС України від 15.12.2017р., провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією Кодексу від 15.12.2017р. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки, відповідно нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України не передбачений розгляд справ в порядку скороченого провадження, суд ухвалив призначити справу до підготовчого провадження 18.01.2018 року о 10:30 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату подання позову фізична особа Ву ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом в загальній сумі 8333,33 грн. по сплаті транспортного податку. Внаслідок чого прийнято податкове повідомлення-рішення №1660 від 08.06.2016р., яке не оскаржувалось в судовому порядку.

У судове засідання представник позивача прибув, клопотав про розгляд справи без участі представника, в порядку письмового провадження.

Представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином, однак, поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.25-29).

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом субєкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.192, ч.3 ст.194, ч.4 ст. 243 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа Ву ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Київській об'єднаній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області, та має реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1.

Підставою звернення позивача до суду з позовом стала заборгованість перед бюджетом в загальній сумі 8333,33 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення №1660 від 08.06.2016 року, яке було направлено поштовим зв'язком на адресу відповідача, та повернуто з причин невручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання". (а.с.13)

При цьому згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", відповідачем не було оскаржено вищезазначене податкове повідомлення - рішення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №1660 від 08.06.2016 року, є чинним, а сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем не сплачена, а тому за Ву ОСОБА_1 рахується податковий борг в розмірі 8333,33 грн, наявність якого також підтверджена даними розрахунку (а.с.8).

Позивачем направлено на адресу відповідача податкову вимогу №1755-17 від 20.07.2017 року, яка не була вручена відповідача, та повернута за "закінченням зберігання". (а.с.11) Податкова вимога також не була оскаржена Ву ОСОБА_1 в судовому порядку, а, отже, є дійсною.

Враховуючи вказані обставини справи, суд зазначає наступне:

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 року, яким, шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Так, відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Згідно до вимог пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.

Так, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п.267.4 ст.267 ПК України).

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VІІІ від 24 грудня 2015 року (далі - Закон №909-VІІІ), яким внесено зміни, серед іншого, до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (в редакції Закону №909-VІІІ) передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом відносно відповідача, було винесено податкове повідомлення-рішення №1660 від 08.06.2016 року на суму 8333,33 грн. (а.с.13), яке було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку, вважається чинними, а сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем не сплачена, а тому за Ву ОСОБА_1 рахується податковий борг.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, контролюючим органом надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 20.01.2017 року №1755-17 (а.с.11), яка повернулась з відміткою "за закінченням зберігання".

Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно абзацу 3 п.58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 137 п. 1 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених Податковим кодексом України та законами України.

Суд зазначає, що на час розгляду справи податковий борг в сумі 8333,33 грн. у добровільному порядку не сплачений, доказів погашення заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства України, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 243, 246, 255, 293, 295, 297, п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Ву ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з фізичної особи Ву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, суму податкового в загальному розмірі 8333 (вісім тисяч триста тридцять три) грн. 33 коп.

Рішення суду набирає законної сили згідно зі ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.В. Панченко