Справа № 2а-12086/10/1370
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11602/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі за позовом Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів,-

суддя в 1-й інстанції - Качур Р.П.

час ухвалення рішення 07.11.2017 року, 13:11 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 13.11.2017 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ДПІ у Шевченківському районі м.Львова (правонаступник - Личаківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС) звернулася в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, у якому просив стягнути податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у розмірі 18960,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що податковий обов'язок платника, який полягає у сплаті необхідної суми податку до бюджету, припиняється саме у зв'язку з такою сплатою, а тому протиправне проведення органами МРЕВ державної реєстрації транспортного засобу без попередньої сплати особою, що здійснює таку реєстрацію, відповідної суми податку не впливає на обсяг податкового обов'язку такої особи та не може бути розцінене як юридичний факт, що припиняє такий податковий обов'язок. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача (апелянта) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Інший учасник справи - Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВС України у Львівській області явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних УДАІ ГУМВСУ у Львівській області на імя ОСОБА_2 зареєстровано наступні транспортні засоби: 18 грудня 2009 року - VOLKSWAGEN Т4 (ВС9218АН); 20 березня 2010 року - VOLKSWAGEN Т4 (ВС6161ВА); 19 березня 2010 року - VOLKSWAGEN TRANSPORTER (ВС1353АІ).

Згідно з розрахунками сум податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу вказаних транспортних засобів до сплати підлягає 62530 грн.

З матеріалів справи вбачається, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 62530 грн. при реєстрації транспортних засобів на ОСОБА_2 до місцевого бюджету не надійшов.

У зв'язку з несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, позивач звернувся до суду про його стягнення в примусовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію. Тому, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача. Крім того, першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно зі ст.3 вказаного Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Ч.1 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачає, що вказаний вид податку сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками, встановленими цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з ч.6 ст.5 вказаного Закону у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.

Відповідно до вказаного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з п.8 вказаного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Отже, безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після такої реєстрації.

Таким чином, ніхто не може здійснити першу державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів. Провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи ВРЕР підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема, і сплати податку з власників транспортних засобів. За наявності у платника податку відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання необхідно визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію. Тому, відсутність надходження такого податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, оскільки без сплати такого не проводиться перша реєстрація транспортного засобу, а тому відсутні підстави для стягнення такого податку з відповідача.

Факт державної реєстрації транспортних засобів підтверджено вироком Личаківського районного суду м. Львова у справі № 1/463/51/13 від 13 листопада 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_3 заступника начальника Львівського відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи ОСОБА_4 України у Львівській області, якого визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до обставин, встановлених у вироку, ОСОБА_3, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, упродовж грудня 2009 - березня 2010 років, проводив первинну реєстрацію транспортних засобів; зокрема, 20 березня 2010 року на ім'я ОСОБА_2 провів первинну реєстрацію транспортного засобу фургону малотонажного-В марки VOLKSWAGEN Т4, 1999 року випуску, № кузова WV1ZZZ70ZYH076322, без сплати податку з власників транспортних засобів на суму 18690,00 грн. Такі дії допущені службовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків, несумлінного ставлення до них, проводили реєстрацію без сплати податку. Обставини, за яких ці кошти не надходили до бюджету і хто з службових осіб сприяв цьому, не входить до предмету доказування в межах цієї справи.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 не здійснювала на себе першу реєстрацію спірних транспортних засобів та зняття їх з обліку, а про реєстрацію на його ім'я зазначених автомобілів дізнався лише з повідомлень органів Державної податкової служби України у Львівській області. Документів, на підставі яких проведено первинну реєстрацію на її ім'я вищевказаних автомобілів, відповідач не підписувала, їй невідомо, хто саме придбавав та користується зазначеними транспортними засобами, хто від її імені здійснював реєстрацію.

Крім того, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року (яка набрала законної сили) у справі № 2а-5275/11/1370 визнано протиправними дії Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо державної реєстрації ОСОБА_2 транспортних засобів марки транспортного засобу VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, д.н.НОМЕР_1, здійснену 05 грудня 2009 року, VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, д.н.НОМЕР_2, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року випуску, здійсненої 19 вересня 2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року, д.н. НОМЕР_3, здійсненої 20.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1998 року випуску, д.н. НОМЕР_4, здійсненої 18 грудня 2009 року.

Таким чином, ці судові рішення мають преюдиціальне значення у спірних правовідносинах, а тому колегія суддів звертає увагу на те, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ст.78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Таким обставинам була надана оцінка у судовому рішенні, яке набрало законної сили, факти встановлені і додаткового доказування не потребують. Отже, за змістом ст.78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у розмірі 18960,00 грн. до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач під час розгляду адміністративної справи не навів об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не довів правомірності стягнення з нього суми податку з власників транспортних засобів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 2а-12086/10/1370 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_5Мікула

Судді: А.Р.Курилець

ОСОБА_6

Повне судове рішення складено 18 січня 2018 року.