Справа № 804/2761/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 р. Справа № 804/2761/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-
рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що додаткових пояснень та доказів, відмінних від тих, що містяться у матеріалах справи не має, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав заперечення проти позову у яких зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій прийнято обґрунтовано, на підставі та в межах повноважень контролюючого органу.
У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області №564 від 03.02.2017 року було призначено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, у звязку із включенням позивача до плану-графіка документальних перевірок субєктів господарювання на І квартал 2017 року.
Копію вказаного наказу було направлено позивачу разом із повідомленням від 03.02.2017 року №634 про проведення планової виїзної перевірки за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року і надання первинних документів, повязаних з господарською діяльністю за вказаний період.
Листом № 1 від 20.02.2017року позивачем було надано відповідь контролюючому органу про вилучення у нього всіх документів під час обшуку, який стався 17.11.2015р. До вказаного листа було додано копію протоколу від 17.11.2015 року.
Згідно з наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 23.03.2017 року № 795 терміни проведення перевірки були перенесені до дати отримання копій вилучених документів або забезпечення доступу до них.
13.03.2017 року ФОП ОСОБА_1, було отримано лист ГУ ДФС України у Дніпропетровській області «Про надання інформації», яким його було інформовано про поновлення перевірки та зобов'язано надати документи господарської діяльності. До листа було додано копію наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 09.03.2017 року № 1315 «Про поновлення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1А.».
Листом № 2 від 14.03.2017 року (отриманого ГУ ДФС 14.03.2017 року) позивачем було повторно поінформовано Головне управління про вилучення у нього документів, а також про те, що він особисто не отримував їх після вилучення та не уповноважував на не інших осіб.
Відповідно до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 09.03.2017 року №1315 «Про поновлення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1А.» та на підставі направлень від 09.03.2017 року № 6668 та №6669, посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, за наслідками якої складено акт перевірки №3247/03-36/13-03/НОМЕР_1 від 31.03.2017 року (далі Акт перевірки).
Згідно висновків вищевказаного акту встановлено такі порушення:
- п. 177.10 ст.177 ПК України №2755-УІ та абз.5 п.6 ст.128 Господарського Кодексу України від 16.01.2003р. (далі - ГК України) частині неналежного ведення обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1, а саме: книга обліку доходів та витрат для перевірки не надана;
- п. 177.2 ст.177 ПК України № 2755-УІ, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності 1849649,24 грн., а саме: 2015 - 1849649,24 грн.;
- пп. 1.4, 1.6 п. 16 ' підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України в результаті чого донараховано військового збору у розмірі за 2015р. у сумі 139208,72 грн.;
- п. 198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого донараховано ПДВ на суму 221376грн., в тому числі: за липень 2015 р. - 212523 грн.; за серпень 2015 р.-7667 грн; за вересень 2015 р. -1186 грн.;
- п.44.6, ст. 44, п.85.2 ст.85 ПК України в частині ненадання первинних документів.
Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату боргу та рішенням про застосування штрафних санкцій позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок, відповідно до вимог цього Кодексу, а також, перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до ст.75.1.2. статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що здійснення документальної перевірки проводиться на підставі бухгалтерських документів та документів первинного обліку, ведення яких передбачено законом, та які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку.
Згідно з п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних вимог Податкового кодексу України, позивачу не предявлено направлень на перевірку та службових посвідчень, відповідачем перевірка проведена в приміщенні контролюючого органу, а не за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, фактичного виїзду на перевірку посадовими особами не здійснювалось.
Висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що позивачем не надано відповіді на письмовий запит перевіряючого від 22.03.2017 року та не предявлено витребуваних документів.
Суд зазначає, що вказаний запит позивачу було вручено 22.03.2017 року в приміщені контролюючого органу при цьому, він не містить посилань на конкретний орган державної влади чи місцевого самоврядування, не зазначено реквізитів такого органу та відсутній відбиток печатки контролюючого органу.
Відповідно до ч. 1 п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому, забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом (п.85.1 ст.85 ПК України).
Згідно п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Водночас, забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (п. 85.5 ст. 85 ПК України).
Пунктом 85.8 ст. 85 ПК України встановлено, що посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності)
Відповідно до п.85.9 ст.85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.
У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
Отже, у разі, якщо до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, вилучені правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, мають бути перенесені до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали слідчого судді від 30.10.2015 року Індустріального районного суду м.Дніпропетровська та протоколу обшуку від 17.11.2015 р. слідчим СВ ФР Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ ДФС в Дніпропетровській області майором податкової міліції ОСОБА_2 вилучено первинно-господарські документи ФОП ОСОБА_3 за перевіряємий період.
23.02.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено запит №2232/7/04-36-13-03-20 до СВ ФР Лівобережної ОДПІ мДніпропетровська про надання копій вилучених документів або забезпечити доступ до них, фахівцю який здійснює перевірку.
Таким чином, органами податкової міліції не було забезпечено належного повернення первинних бухгалтерських документів, розрахункових, платіжних та інших документів ФОП ОСОБА_1 чи уповноваженій на те особі, що унеможливило встановлення факту наявності чи відсутності у позивача документів, що підтверджують показники, відображені у податковій звітності.
З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово повідомляв податковий орган про те, що документи вилучені під час обшуку 17.11.2015 року позивачу або уповноваженій ним особі не були повернуті.
Не дивлячись на вказані обставини, посадові особи відповідача, без дослідження первинних бухгалтерських документів, склали акт № 3247/03-36/13-03/НОМЕР_1 від 31.03.2017 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки.
Відповідно до вказаної постанови встановлено, що при здійсненні діяльності ФОП ОСОБА_1 всі операції з придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) проведені згідно чинного законодавства, оформлювались всі необхідні первинні бухгалтерські і податкові документи, які відображались у податковому і бухгалтерському обліку в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ФОП ОСОБА_1 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 8000,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0.755141951.1 від 27.04.2017 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 8000,00 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Присудити здійснені ФОП ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень), що документально підтверджується квитанцією №0.0.755141951.1 від 27.04.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_7