Справа № 2а-0870/460/11
Суддя: Янюк Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2011 року м. Запоріжжя Справа № 2а-0870/460/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Янюк О.С.,

при секретарі судового засідання Пекній Т.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність 15.02.2008 б/н);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 02.12.2010 №1494/10/10-014)

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя

про визнання дій неправомірними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя (далі ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, відповідач), в якому просить визнати дії відповідача стосовно застосування до позивача рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 № протиправними та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 №.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зазначає, що оскільки позивач знаходиться на спрощеній системі оподаткування , має дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів та витрат, то перевірка та дії під час перевірки посадових осіб ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Вважає, що у позивача були усі підстави для не допуску перевіряючих до проведення перевірки, оскільки вони вибрали незаконні підстави для проведення перевірки, не мали належним чином оформлених документів, залучили до перевірки працівників податкової міліції. Зазначає, що до початку перевірки позивач запропонував працівникам ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя скласти акт про не допуск до перевірки, проте вони відмовили йому в цьому та розпочали перевірку. Щодо порушення позивачем п. п. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого постановою Національного Банку України від 15.12.2004 №637 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №637) вважає, що оскільки застосування штрафних (фінансових) санкцій зроблено у незаконний спосіб і не у відповідності до законодавства України, то спірне рішення підлягає скасуванню як протиправне. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях від 16.02.2011. Зокрема, зазначає, що на підставі направлень та наказу посадовими особами ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя була проведена перевірка магазину, у якому здійснює свою господарську діяльність позивач, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. Вказує, що позивачу були надані направлення на перевірку, копія наказу та службові посвідчення, про що свідчить підпис позивача на корінцях направлень. Крім того, на підставі службової управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 21.08.2010 №202 перевіряючих супроводжував працівник податкової міліції. Вважає, що перевірка проводилась відповідно до повноважень органів державної податкової служби, визначених Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-ХІІ (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №509-ХІІ) та Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №265/95-ВР). Крім того, на час перевірки на місці проведення перевірки у позивача була відсутня книга обліку доходів та витрат, у звязку із чим в порушення п. п. 2.2, 2.6 Положення №637 позивачем не оприбутковані готівкові кошти у розмірі 1 906,28 грн. З урахуванням викладеного вважає, що спірне рішення є правомірним та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні було допитано у якості свідків головних державних податкових ревізорів-інспекторів ДПА в Запорізькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, старшого державного податкового ревізора-інспектора ДПА в Запорізькій області ОСОБА_6, які безпосередньо здійснювали перевірку позивача.

Із показів свідків встановлено, що 02.09.2010 співробітниками ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя зроблено контрольну закупку у магазині позивача на суму 1 896,28 грн. Наступного дня перевіряючи прибули до магазину, у якому здійснює свою господарську діяльність позивач, з метою здійснення перевірки. Проте, позивач відмовив їм у допуску до проведення перевірки та запропонував скласти відповідний акт. Після цього перевіряючі викликали співробітників податкової міліції, районного відділу міліції та прокуратури Вільнянського району. Після прибуття вказаних осіб посадові особи ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя розпочали перевірку господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. Позивач у здійсненні перевірки не сприяв, жодних документів до перевірки ним надано не було. Крім того, зазначали, що вони зробили запит щодо реєстрації позивачем книги обліку доходів та витрат та отримали відповідь, що позивачем вказана книга не реєструвалась.

На підставі ст.160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши та дослідивши оригінали поданих документів, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, судом установлено наступні обставини.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) є фізичною особою-підприємцем, про що йому видане свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 12.11.2009 серії В02 № 910855. Позивач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, про що свідчить свідоцтво про сплату єдиного податку від 24.12.2009 серії З №942297. Для здійснення розрахункових операцій за готівку при продажу товарів позивачем 06.09.2002 у ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя зареєстровано книгу обліку доходів та витрат підприємця, зазначена обставина представником відповідача спростована не була.

26.08.2010 начальником ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя на підставі ст.11 Закону №509-ХІІ видано наказ №635 «Про проведення перевірок субєктів господарської діяльності».

На підставі вказаного наказу №635 видано направлення від 02.09.2010 №№697/2307, 698/2307 та 699/2307, згідно яких позапланову перевірку позивача повинні повести головні державні податкові ревізори-інспектори ДПА в Запорізькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, старший державний податковий ревізор-інспектор ДПА в Запорізькій області ОСОБА_6 у період з 02.09.2010 по 08.09.2010.

02.09.2010 співробітниками ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя зроблено контрольну закупку у магазині позивача на суму 1 896,28 грн.

03.09.2010 в.о. начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя видано наказ №655 «Про проведення позапланової виїзної перевірки». Відповідно до п.1 вказаного наказу №655 в період з 03.09.2010 по 09.09.2010 вищевказаним фахівцям ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя доручено провести перевірку позивача.

З метою проведення перевірки 03.09.2010 посадові особи ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя прибули до господарської одиниці магазину, розташованому за адресою: вул. Радянська,8, м. Вільнянськ, Запорізької області, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач. Після вручення направлень від 02.09.2010 №№697/2307, 698/2307, 699/2307 та наказу від 03.09.2010 №655 позивачем було відмовлено працівникам відповідача у проведенні перевірки та запропоновано скласти акт по відмову від допуску до проведення перевірки, що саме представниками сторін та свідками не заперечувалось.

Посадовими особами ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя на місце проведення перевірки було викликано співробітників податкової міліції, районного відділу міліції та прокуратури Вільнянського району, у присутності яких здійснено перевірку позивача за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахункових операцій за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Книга обліку доходів та витрат позивачем під час перевірки посадовим особам відповідача не надавалась.

За результатами перевірки складено акт від 03.09.2010 №0371/08/27/23- (далі Акт), у якому зафіксовані порушення, зокрема:

п. 12 ст.3, ст. 6 Закону №265/95-ВР, а саме: порушення ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, на момент перевірки зняті фактичні залишки запасів ТМЦ на загальну суму 3 635,00 грн.;

п. п. 2.2, 2.6 Положення №637, а саме: неоприбуткування готівкових коштів в день їх нарахування у книзі обліку доходів та витрат у розмірі 1 896,28 грн., відсутність вказаної книги на момент перевірки на місці здійснення господарської діяльності.

Від ознайомлення та підписання Акту позивач відмовився, про що відповідачем складено акти від 06.09.2010 та 15.09.2010 відмови від підпису матеріалів перевірки.

На підставі Акту та виявлених порушень ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя були прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 № на суму 9 531,40 грн. та № на суму 7 270,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарг рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 № скасовано повністю, а рішення від 13.09.2010 № залишено без змін.

Не погоджуючись із діями відповідача та прийнятим рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 № позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначаються Законом №509-ХІІ.

Статтею 1 Закону №509-ХІІ встановлено, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, спеціалізовані державні податкові інспекції, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби). У складі органів державної податкової служби знаходяться відповідні спеціальні підрозділи по боротьбі з податковими правопорушеннями (далі - податкова міліція).

Згідно п.1 ч.1 ст.11 Закону №509-ХІІ органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Відповідно до ст.15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби (ч.6 ст.11-1 Закону №509-ХІІ).

Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках за рішенням суду (ч.7 ст.11-1 Закону №509-ХІІ).

Таким чином, законодавством прямо передбачена можливість проведення позапланової перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом (ч.6 ст.11-1 Закону №509-ХІІ) за рішенням податкового органу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11-2 Закону №509-ХІІ посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як встановлено судом посадові особи ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя надали позивачу копію наказу та направлення, які оформлені відповідно до ч.1, 2 ст.11-2 Закону №509-ХІІ, а отже мали право приступити до перевірки.

З метою налагодження дієвої взаємодії між підрозділами Державної податкової адміністрації України, державних податкових адміністрацій у АР Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, державних податкових інспекцій в районах, містах (крім мм. Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій, а також спеціалізованих державних податкових інспекцій (далі - органи державної податкової служби, органи ДПС) при організації та проведенні перевірок суб'єктів господарювання, а також реалізації матеріалів перевірок наказом ДПА України від 27.05.2008 №355 було затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Методичні рекомендації №355).

Згідно п.1.16 Методичних рекомендацій №355 у разі якщо платник податків відмовляється від проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності визначених законами України підстав для їх проведення, посадовими особами органу ДПС складається акт про відмову від допуску до перевірки.

При цьому в акті зазначається про ознайомлення та вручення під розписку (чи відмову від ознайомлення та отримання) платнику податків (посадовим особам платника податків) направлення на перевірку.

Одночасно підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку, забезпечує вжиття заходів для забезпечення проведення перевірки та не пізніше наступного робочого дня надає до підрозділу податкової міліції письмове повідомлення про вищевикладені факти, а також відповідні матеріали для підготовки таким підрозділом відповідного подання для прийняття керівником (його заступником) рішення про застосування адміністративного арешту активів такого платника податків (у разі недопуску до перевірки).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач відмовив перевіряючим у допуску до проведення перевірки, що саме представниками сторін у судовому засіданні підтверджено.

На підставі аналізу вказаних норм судом встановлено, що у разі недопуску до перевірки органом податкової служби складається акт про відмову від допуску до перевірки, після чого повідомити до підрозділу податкової міліції про вищевикладені факти. Вказані дії працівниками ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя не виконані. Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів на обґрунтування присутності під час перевірки співробітників податкової міліції.

Окрім цього, суд вважає необґрунтованим твердження представника відповідача, що позивачем книга обліку доходів та витрат взагалі не реєстувалась, оскільки у судовому засіданні належним чином зареєстрована книга надавалась представником позивача для огляд суду, копії першої та останньої сторінок вказаної книги містяться у матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки працівники ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя під час проведення перевірки позивача діяли з порушенням чинного законодавства, то акт від 03.09.2010 №0371/08/27/23- судом при вирішенні справи не може братися до уваги, а отже, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 №, яке прийнято на підставі зазначеного акта є протиправним та підлягає скасуванню.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.161-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним дії Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя щодо прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.09.2010 № відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя від 13.09.2010 №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 08.04.2011.

Суддя (підпис) О.С.Янюк

Постанова не набрала законної сили

Суддя О.С.Янюк