Справа № 343/1578/17
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1578/17
Провадження №: 2-а/0343/7/18
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi ОСОБА_1,

з участю: секретарів Шикор Г.В., Оленяк С.І., Височанської О. З.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив та просив зобов'язати УМВС України в Івано-Франківській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-ти кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" № 850 від 21 довтня 2015 року (а.с. 57-59).

Свої вимоги мотивує тим, що 31 травня 2017 року Івано-Франківським обласним МСЕК йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Згідно п. 10 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" № 850 від 21 жовтня 2015 року грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Ним 06.06.2017 р. була подана заява (рапорт) голові ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області щодо проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що він отримав ІІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС. Остаточню датою прийняття МВС рішення про її призначення є 6 липня 2017 року. Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 850 одноразова грошова допомога становить 150-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Відповідач строків для виплати вищевказаної одноразової грошової допомоги не дотримався. Станом на 08 вересня 2017 року така допомога йому не виплачена.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити. Додатково ОСОБА_3 пояснив, що 31 травня 2017 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ. 06.06.2017 р. він звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в ОВС. Відповідачем надано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію", складений на підставі матеріалів на працівника міліції ОСОБА_3, від 20 червня 2017 року, про який до розгляду справи у суді йому не було відомо, тому він звертався з вимогою і про нарахування виплати. Даний висновок затверджено 20.06.2017 р., тому виплата повинна була здійснена не пізніше двох місяців, а саме до 20.08.2017 р. Однак, такої йому на даний час не виплачено, про що свідчать долучені ним довідки.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем подано заяву від 06.06.2017 р. для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в ОВС. У зв'язку з надходженням даних документів УМВС в області підготувало висновок про призначення йому одноразової грошової допомоги в розмірі 240000 грн. та у визначені Порядком терміни направлено до МВС України для його затвердження. 20.06.2017 р. такий висновок затверджений МВС України. Однак, у поточному році значно зросла кількість осіб, які звертаються з виплатою грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності. Станом на 29 грудня 2017 роу здійснено виплату одноразової грошової допомоги за висновками, затвердженими 07.04.2017 р. Оскільки переважна більшість із числа тих, хто звернувся за отриманням одноразової грошової допомоги, є інвалідами, які мають травми чи захворювання і потребують термінового лікування, вказана допомога виплачується виключно в межах черги, відповідно до дати затвердження висновків, які передбачено зазначеним вище Порядком. З огляду на викладене, вказану допомогу ОСОБА_3 буде виплачено в порядку черги відповідно до дати затвердження висновків та за умови наявності коштів на зазначені цілі. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за їх безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторони позивача, враховуючи відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року здійснено тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, де сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Також, аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі № 44277/98 "Стреч проти Сполученого Королівства" від 24.04.2003 року.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно копії направлення на медико-соціальну експертну комісію № 566/108/12-2017 від 09.03.2017 р. управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франкіській області просить оглянути колишнього працівника ОВС підполковника міліції ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 При освідченні просить визначити процент втрати працездатності та групу інвалідності для матеріального відшкодування по обов'язковому страхуванню для військовослужбовців і працівників МВС (а.с. 36).

Як вбачається з копій довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0023721 від 31.05.2017 р. та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ № 0790142 від 31.05.2017 р. ОСОБА_3 з 28 березня 2017 року встановлено ІІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС, ступінь втрати професійної працездатності 30 % (а.с. 6, 7).

Суд встановив, що 06 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в ОВС (а.с. 5, 37).

Отже, аналізуючи вищевказані документи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 було встановлено з 28 березня 2017 року третю групу інвалідності через захворювання, пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що він повідомив відповідача, подавши підтверджуючі докази.

Частиною 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Проте положеннями п. 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Однак, абзацом третім пункту 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбаченних Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Суд звертає увагу, що механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівниками міліції регулюється Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівниками міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Відповідачем надано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію", складений на підставі матеріалів на працівника міліції ОСОБА_3, від 20 червня 2017 року. Згідно висновку ОСОБА_3 нарахована одноразова грошова допомога у розмірі 240000,00 гривень. Даний висновок затверджено 20.06.2017 р. (а.с. 67).

Згідно п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з вищеописаної довідки медико-соціальної експертної комісії (а.с. 7), ОСОБА_3 інвалідність встановлена з 28.03.2017 р. Тому, з врахуванням п.п. 2 п. 3 Порядку № 850 та ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", згідно якої прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року становить 1544 гривні, відповідно грошова допомога ОСОБА_3 нарахована в розмірі 240000,00 гривень, що узгоджується з вищеописаним висновком.

Вказаний висновок діючий, позивач його не оскаржував. Як зазначив відповідач та підтверджується матеріалами справи, грошова допомога ОСОБА_3 нарахована у встановленому законом порядку, тому підстав для додаткового зобов'язання відповідача нарахувати ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу немає, відповідно ця частина вимог додатковому вирішенню та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно п. 10 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Відповідно до п. 11 Порядку № 850 виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Як вбачається з копії звернення від 21 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 звертався до начальника відділу фінансового забезпечення і бухгалтерського обліку ГУНП в Івано-Франківській області, в якому просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги в сумі 240000,00 гривень (а.с. 55), на що отримав відповідь, згідно якої вказаний відділ повідомив, що станом на 24 жовтня 2017 року на рахунки ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області ще не надійшли кошти для виплати йому (ОСОБА_3Й.) грошової допомоги (а.с. 35, 56).

Згідно копії листа № К-293 від 03.01.2018 р. голова Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області повідомив ОСОБА_3, що його звернення щодо виплати одноразової грошової допомоги розглянуто. Станом на 29 грудня 2017 року на рахунки ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області ще не надійшли кошти для виплати йому (ОСОБА_3Й.) грошової допомоги (а.с. 70).

Таким чином, з вищеописаного встановлено, що ОСОБА_3 нараховано, але не виплачено одноразову грошову допомогу, чим порушуються його права. Факт невиплати горшової допомоги не заперечує і сам відповідач, зазначаючи, що вона буде проведена в порядку черговості, однак просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будь-яких доказів щодо законності невиплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в межах законодавчо визначених строків, як і наявності вагомих підстав для її невиплати суду не надано та в судовому засіданні не здобуто, хоча відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 затверджено 20 червня 2017 року, виплата такої допомоги мала бути проведена не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, однак на час розгляду справи така здійснена не була, тому суд вважає за необхідне зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21 жовтня 2015 року, а позов в цій частині задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640,00 гривень, про що свідчить квитанція № 0.0.853691531.1 від 20.09.2017 р. (а.с. 15), та понесено 1500,00 гривень витрат за надання професійної правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 08.12.2017 р. (а.с. 71) та актом по розрахунку оплати за надані послуги з правової допомоги (а.с. 72), його позов фактично задоволено, за виключенням відмови в додатковому вирішенні питання про нарахування виплати, однак про таке нарахування позивачу стало відомо вже під час розгляду справи в суді, а доказів зворотнього відповідач не надавав, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2140,00 гривень.

На підставі викладеного, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про міліцію», Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівниками міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 р., керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21 жовтня 2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Cтягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_3 2140,00 (дві тисячі сто сорок) гривень cудових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СЕ 669769, виданий 08 січня 2014 року Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області.

Відповідач: управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15, .

Повний зміст рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя: