Справа № 227/1780/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року справа № 227/1780/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Святодух О.Б., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 227/1780/17 (головуючий І інстанції Хоменко Д.Є.), складену в повному обсязі 31 жовтня 2017 року в м. Добропілля Донецької області за позовом ОСОБА_2 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, призначити пенсію за віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20.03.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача № 968 від 19.05.2017 було відмовлено в призначенні пенсії, у звязку з відсутністю необхідного загального та пільгового стажу роботи в підземних умовах. Вказано, що ОСОБА_2 не надав повний пакет документів для підтвердження пільгового стажу. Не зарахували до пільгового стажу за списком № 1 «Шахтарі» періоди роботи на ліквідованому підприємстві г/ш «Красноармійська» з 25.06.1990р. по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 02.10.1991 в якості електрослюсаря підземного. Також не було зараховано період роботи на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» з 01.01.2000 по 26.12.2007 у звязку з неможливістю здійснення зустрічної перевірки достовірності видачі довідок про пільговий характер роботи, оскільки відсутній доступ до первинних документів. З вказаним рішенням відповідача не згоден, тому що при зверненні до УПФУ надав свою трудову книжку, в якій вказано, що він працював на вугільних підприємствах Донецької області з 19.04.1985 по 28.07.2009. Вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії необґрунтованим, а тому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 968 від 19.05.2017 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із змінами, внесеними Законом України № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з моменту звернення за призначенням пенсії, з урахуванням всього пільгового стажу роботи на «Гідрошахті Красноармійська» з 25.06.1990 по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 02.10.1991, а також з 01.01.2000 по 26.12.2007 період роботи на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3».

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 227/1780/17 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 є переселенцем, що підтверджується копією довідки від 29.06.2016 року № НОМЕР_1, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.справи 12).

Позивач 20.03.2017 звернувся до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що також підтверджується копією заяви ОСОБА_2 про призначення пенсії № 968 (арк.справи 13, 14).

Рішенням начальника Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачу не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 «Шахтарі» періоди роботи на ліквідованому підприємстві г/ш «Красноармійська» з 25.06.1990 по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 02.10.1991 в якості електрослюсаря підземного та не було зараховано період роботи на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» з 01.01.2000 по 26.12.2007 у звязку з неможливістю здійснення зустрічної перевірки достовірності видачі довідок про пільговий характер роботи, оскільки відсутній доступ до первинних документів. Заявник не надав повний пакет документів для підтвердження пільгового стажу комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Тому було відмовлено ОСОБА_2 в призначені пенсії на пільгових умовах у звязку з відсутністю необхідного загального та пільгового стажу роботи в підземних умовах (арк.справи 7, 8).

З копії трудової книжки серії БТ-ІІ № 1061638, виданої на імя ОСОБА_2 вбачається наступне (арк.справи34-38): згідно запису № 9, 25.06.1990 позивач був прийнятий на Гідрошахту «Красноармійська» Добропільського виробничого обєднання по видобутку вугілля підземним електрослюсарем 4-го розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю підготовчих робіт відповідно до наказу № 187 К від 27.06.1990; згідно запису № 10, 31.07.1990 позивач був звільнений з підприємства у звязку із закінченням виробничої практики відповідно до наказу № 228-К від 31.07.1990; згідно запису № 11, 07.08.1991 позивач був прийнятий на Гідрошахту «Красноармійська» Добропільського виробничого обєднання по видобутку вугілля підземним електрослюсарем 5-го розряду з повним робочим днем в шахті на видобувну ділянку на час практики відповідно до наказу № 323 К від 08.08.1991; згідно запису № 12, 02.10.1991 позивач був звільнений з підприємства у звязку із закінченням практики відповідно до наказу №323/к від 08.08.1991; згідно запису № 16, 14.09.1992 позивач був прийнятий на роботу на ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» підземним електрослюсарем 5-го розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю ПР-4 відповідно до наказу №1205-к від 15.09.1992; згідно запису № 17, 21.11.1994 позивач був переведений заступником механіка на дільницю ПР-1 відповідно до наказу № 1729к від 21.11.1994; згідно запису № 18, 20.12.1996 позивач був переведений підземним електрослюсарем пятого розряду з повним робочим днем в шахті на УПР-1 відповідно до наказу № 2086к від 24.12.1996; згідно запису № 19, 08.07.2000 ОСОБА_2 був призначений підземним заступником механіка дільниці з повним робочим днем в шахті відповідно до наказу № 1251к від 28.07.2000; згідно запису № 20, 02.09.2002 позивача перевели підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем в шахті відповідно до наказу № 1598-к від 02.09.2002; згідно запису № 21, 22.11.2003 був призначений заступником механіка дільниці ПР-4 з повним робочим днем в шахті відповідно до наказу № 2288к від 21.11.2003; згідно запису № 22, 19.04.2006 ОСОБА_2 перевели підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем в шахті на ПР-6 відповідно до наказу № 731к від 19.04.2006; згідно запису № 23, 28.07.2009 позивача було звільнено за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу № 1047к від 29.07.2009, про що проставлено відповідний штемпель Орендного підприємства «Шахта імені О.Ф. ОСОБА_3».

З довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки, виданої ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 33 від 12.01.2017 вбачається, що ОСОБА_2 проходив виробничу практику на гідрошахті «Красноармійська» та за період з 25.06.1990 по 31.07.1990 виконував підземні роботи за професією електрослюсаря підземного УПР-4 та звільнений у звязку із закінченням виробничої практики 31.07.1990. За період з 07.08.1991 по 02.10.1991 виконував підземні гірничі роботи за професією електрослюсаря підземного дільниці по видобутку вугілля № 8, звільнений по закінченню виробничої практики 02.10.1991, що відповідає Списку №1 (арк.справи 25).

Також в матеріалах справи наявна довідка № 36 від 12.01.2017, яка видана ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про підземні виходи на гідрошахті «Красноармійська» за період з 25.06.1990 по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 31.10.1991 (арк.справи 27).

Відповідно до копії довідки виданої ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» від 19.12.2016 вбачається, що ОСОБА_2 працював повний робочий день на шахті імені ОСОБА_3 за період з 08.07.2000 по 01.09.2002 виконував гірничі роботи по видобутку вугілля за посадою підземного заступника механіка дільниці з повним робочим днем в шахті, з 02.09.2002 по 21.11.2003 позивач виконував гірничі роботи по видобутку вугілля за посадою підземного електрослюсаря з повним робочим днем в шахті, з 22.11.2003 по 18.04.2006 виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним заступником механіка дільниці з повним робочим днем в шахті, з 19.04.2006 по 28.07.2009 також виконував гірничі роботи по видобутку вугілля за посадою підземного електрослюсаря з повним робочим днем в шахті, тобто працював на роботах за професіями, що відповідають Списку № 1 (арк.справи 24).

Як вбачається з наданих Пенсійним фондом України індивідуальних відомостей про застраховану особу та страхувальників, які також маються в матеріалах справи форми ОК-5, підтверджується, що позивач з 2000 року по липень 2009 року працював на «шахті ім. О.Ф. Засядька», також наявні відомості щодо кількості днів стажу в місяці за звітний місяць (арк.справи 31-33).

Начальником Добропільського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області було надіслано запит про проведення зустрічної перевірки № 5214/03 від 31.03.2017 до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці, з метою проведення зустрічної перевірки довідки про пільговий стаж від 19.12.2016 № 749, виданої ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» на імя ОСОБА_2, за період роботи на «Шахті імені ОСОБА_3» з 14.09.1992 по 28.07.2009. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області було надано відповідь № 1627/05 від 19.04.2017 на вищезазначений запит, відповідно до якого було повідомлено, що ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» змінило свою юридичну адресу та повинно знаходитися за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, але фактично перебуває на території тимчасово непідконтрольній українській владі у Київському районі м. Донецька, у звязку з чим не має можливості провести зустрічну перевірку, оскільки оригінали документів знаходяться за попередньою юридичною адресою підприємства в м. Донецьк по вул. Засядька, 9а (арк.справи 29, 30).

Фактично Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії та не врахувало до пільгового стажу за Списком № 1-Шахтарі періоди роботи на ліквідованому підприємстві г/ш «Красноармійська» з 25.06.1990 по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 02.10.1991 в якості електрослюсаря підземного, у звязку з ненаданням повного пакету документів для підтвердження пільгового стажу. Також не врахувало періоди роботи позивача з 01.01.2000 по 26.12.2007 на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» у звязку з неможливістю проведення зустрічної перевірки довідки № 749 від 19.12.2016, виданої ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» про підтвердження страхового стажу з Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області, через те, що оригінали документів підприємства знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Колегія суддів, надаючи оцінку правовідносинам у справі, виходить з наступного (нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(далі за текстом - Закон), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом ОСОБА_4 України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( 1058-15 ): чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Щодо неврахування пільгового стажу періоду праці позивача на ліквідованому підприємстві г/ш «Красноармійська» з 25.06.1990 по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 02.10.1991 в якості електрослюсаря підземного, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно наказу Міністерства вугільної промисловості України № 207 року «Про ліквідацію державного підприємства «Шахта «Червоноармійська» ДХК «Добропіллявугілля»» передбачено ліквідувати державне підприємство з видобутку «Червоногвардійська» за адресою м. Білозерськ, Донецької області. Також, «Переліком збиткових вугледобувних підприємств Міністерства енергетики та вугільної промисловості, що ліквідуються», затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 27 серпня 1997 № 939, у Донецькій області передбачалася ліквідація шахти «Червоногвардійська».

Наказом Української державної компанії по реструктуризації підприємств вугільної промисловості «Укрвуглереструктуризація» № 8 від 18.01.2000 року включено до складу Селидово-Добропільської регіональної дирекції по ліквідації шахт - шахту «Червоногвардійська» з 01.01.2000 року.

Селидівська дирекція з ліквідації шахт української державної компанії по реструктуризації підприємств вугільної промисловості «Укрвуглереструктуризація» не є юридичною особою згідно довідки № 23731845 Донецького обласного управління статистики (арк.справи 47). Отже, у відповідності до наведених документів відсутні відомості про правонаступника ліквідованого підприємства шахта «Червоногвардійська».

У разі ліквідації підприємства, установи та організації правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установ, категорії працівників, здійснюється відповідно до «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років» (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 за № 1231/13105.

Пунктом 1 Порядку визначено, що він визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п.п. 6, 9, 10 Порядку, основними завданнями Комісії є підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або відмову в його підтвердженні в установленому порядку. Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи. Рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.

Пунктом 16 Порядку передбачено, що рішення Комісії може бути оскаржено в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Тобто, зазначеним Порядком визначено, що працівник повинен звернутися з відповідною заявою та пакетом документів до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Висновки таких рішень Комісій для управлінь Пенсійного фонду Україні у районі, районі у місті, а також у містах та районах є обов'язковими при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах або відмові в її призначенні.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до відповідної Комісії для підтвердження його пільгового стажу роботи на ліквідованому підприємстві гідрошахта «Червоногвардійська» з 25.06.1990 по 31.07.1990 та з 07.08.1991 по 02.10.1991 в якості електрослюсаря підземного, тому вказаний період не може бути підтверджений і зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки ця вимога є передчасною.

Щодо не врахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.01.2000 по 26.12.2007 на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вимоги для набуття спеціального стажу, що дає право на пільгову пенсію у статтях 13 та 14 Закону різні за своїм змістом, а позивач працюючи на підприємстві ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» виконував роботи, які обліковувались, окрім коду ЗПЗ013А1 також і по коду ЗПЗ014А4, тому позовні вимоги в частині зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи з 01.01.2000 по 26.12.2007 на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» є необґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 968 від 19 травня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2000 по 26.12.2007 на підприємстві ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» саме у звязку із знаходженням зазначеного підприємства на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження та неможливістю провести зустрічну перевірку достовірності видачі довідок про пільговий характер.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_4 України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_4 України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України № 637 від 12 серпня 1993 року(далі за текстом - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Колегія суддів зазначає, що робота позивача у період з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на Публічному акціонерному товаристві «Шахта імені ОСОБА_3» підтверджується записами в трудовій книжці.

Відповідно до матеріалів справи, підприємство, де працював позивач, та орган, в якому зберігаються архівні документи, знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, що не надає можливості пенсійному органу провести перевірку достовірності видачі довідок про пільговий характер роботи позивача.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що колегія суддів має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового стажу позивача період його роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на Публічному акціонерному товаристві «Шахта імені ОСОБА_3», вийшов за межі своїх повноважень, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Тобто, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», колегія суддів зазначає наступне.

Повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі «Класс та інші проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Колегія суддів зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призначення пенсії.

Отже, колегія суддів вважає, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призначення пенсії та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного субєктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 968 від 19 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2; зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 20 березня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на Публічному акціонерному товаристві «Шахта імені ОСОБА_3».

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що повні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, тому на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривень.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 227/1780/17 задовольнити частково.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 227/1780/17 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, призначити пенсію за віком на пільгових умовах задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 968 від 19 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2.

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком 1 період роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на Публічному акціонерному товаристві «Шахта імені ОСОБА_3».

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 20 березня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на Публічному акціонерному товаристві «Шахта імені ОСОБА_3».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривень.

Повне судове рішення складено 18 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_5