Справа № 603/431/17
Суддя: Іванчук В. М.
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/431/17
Провадження №2-а/603/2/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Пшеничняк В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська справу за адміністративним позовом Халуп`яка ОСОБА_1 до Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Халуп`як З.З. звернувся до суду з адміністративним позовом до Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №812816 від 16.06.2017 року, згідно якої накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що постанова не містить норми правового акта, яку порушено, не зазначено доказів здійснення позивачем зупинки транспортного засобу на посадковому майданчику, призначеному для зупинки маршрутних транспортних засобів. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, яка регламентує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, та інше. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, про що вказано безпосередньо у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі №1-11/2015.

Позивач Халуп`як З.З., представник позивача адвокат ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, про розгляд справи у їхній відсутності представником позивача через канцелярію суду подано заяву (Вх.№170/18-Вх від 19.01.2018 року).

У судових засіданнях представник позивача адвокат ОСОБА_2 просив позов задовольнити, оскільки постанова серії БР №812816, винесена 16.06.2017 року інспектором Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не відповідає вимогам законодавства, не містить норми нормативно-правового акта, яку порушено, зокрема пункту Правил дорожнього руху, не додано доказів на підтвердження здійснення позивачем зупинки транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Представник відповідача Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції України в Тернопільській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про причини своєї відсутності суд не повідомив. У судових засіданнях представник відповідача Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції України в Тернопільській області ОСОБА_3 позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки позивач Халуп`як З.З. 16.06.2017 року о 11 год. 15 хв. по вул.Шевченка, 58 м.Монастириська Тернопільської області, здійснив зупинку свого транспортного засобу марки ВАЗ 21053 на посадковому майданчику маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Дана постанова винесена згідно вимог чинного законодавства, підстав для її скасування немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи пояснення сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як вбачається зі змісту постанови серії БР №812816 від 16.06.2017 року, доданої до матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_4 16.06.2017 року о 11 год. 15 хв. в м. Монастириська, вул. Шевченка, 58, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив правила зупинки, а саме зупинився на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його притягнуто до відповідальності у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 грн.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Допитаний у судовому засіданні 05.01.2018 року свідок ОСОБА_5 суду по справі пояснив, що 16.06.2017 року він звернувся із заявою в Монастириське відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції з приводу незаконного паркування автомобіля позивача ОСОБА_4 на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів (третій платформі) та незаконного перевезення ним пасажирів, надавши поліції зроблене ним фото, у результаті чого працівники поліції склали постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Пояснення свідка ОСОБА_5 узгоджуються із його письмовими поясненнями від 16.06.2017 року, що містяться у матеріалах перевірки по повідомленні ОСОБА_5 від 16.06.2017 року (копія матеріалів додана до матеріалів справи).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 р.ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 р.ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. Разом з тим, у випадку, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобоязана надати належні та допустимі докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не був згідний щодо допущеного правопорушення і адміністративного стягнення, що на нього накладається, однак, відповідачем протокол про адміністративне правопорушення, на основі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, складено не було. При цьому, хоча ст.258 КУпАП і передбачає винесення постанови на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, але не забороняє скласти такий протокол, який в розумінні КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення та має підтверджувати або спростовувати наявність складу адміністративного правопорушення та винність особи.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача у адміністративному позові на порушення його прав при розгляді справи на місці вчинення правопорушення з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 з наступних підстав. Згідно зазначеного Рішення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, КУпАП на час розгляду справи Конституційним Судом України було передбачено обов'язкове складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення та визначено перелік статей КУпАП, за якими протокол не складався.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VІІ внесено зміни до ст.258 КУпАП, які набрали чинності з 07 листопада 2015 року, згідно яких протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, що свідчить про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, складається на місці вчинення правопорушення, що однак не звільняє органи Національної поліції від обов'язку доведення правомірності своїх дій та рішень.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Норма ч. 1 ст. 122 КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка має загальний зміст, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскільки в даному випадку норма ч.1 ст.122 КУпАП є бланкетною, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути зазначений нормативно - правовий акт, до якого відсилає вказана норма - а саме Правила дорожнього руху.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 отримав спірну постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП без вказівки нормативно-правового акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

При цьому, згідно оглянутої у судовому засіданні оригіналу постанови серії БР №812816, винесеної 16.06.2017 року інспектором Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3, наданої Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, спірна постанова містить відомості порушеного позивачем пункту нормативно-правого акта, зокрема п.15.9 Правил дорожнього руху.

У відповідності до ст.285 КУпАП копія постанови вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, у силу чого копія постанови не може відрізнятись від її оригіналу, тому пояснення представника відповідача, наданих у судовому засіданні щодо розбіжностей даних спірної постанови у звязку з тим, що при виготовленні дубліката постанови пропущено текст із вказівкою на пункт Правил дорожнього руху з обєктивних підстав, суд до уваги не приймає.

Крім того, у випадку здійснення фото-, відеофіксації вчиненого позивачем правопорушення, спірна постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію чи відеозапис, проте, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.06.2017 року серії БР №812816 така інформація відсутня.

Відсутня така інформація у даних фототаблиці ілюстрацій фотофіксації зупинки транспортного засобу марки ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_2, на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, від 16.06.2017 року.

У силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням норм права, суд приходить до висновку, що під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.06.2017 року серії БР №812816, та притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП не дотримано вимог ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП, без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не належне наведення доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення, у звязку з чим оскаржувана постанова інспектора Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 251, 252, 245, 256, 258, 268, 276, 277, 280, 283 КУпАП, ст. 19 Конституції України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МС №223791, до Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції України в Тернопільській області, місце розташування: вул.Сагайдачного, 2 м.Монастириська Тернопільської області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 серії БР №812816 від 16 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючийсуддя ОСОБА_6