Справа № 152/904/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 152/904/17

Головуючий у 1-й інстанції: Войнаровський І.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

17 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шаргородського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до завідувача Шаргородського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_3 про оскарження протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до завідувача Шаргородського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_3 про оскарження протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 07.11.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що 24 травня 2017 року відповідачем складено протокол, серія ПР МВН № 040803 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 206 КУпАП відносно ОСОБА_2

Із протоколу вбачається, що 24 травня 2017 року о 09 годині 05 хвилин за адресою м.Шаргород, вул. Героїв Майдану, 296, кабінет №5, за інформацією завідувача Чернівецького РС УДМС було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як власник надав житло за адресою: Вінницька область, Чернівецький район, с. Вила-Ярузькі, вул. Поштова, 33, громадянину ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває в Україні з порушенням встановлених правил, що є порушенням вимог п. 2 ст. 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Із пояснень, наданих в протоколі ОСОБА_2 вбачається, що договір найму житлового приміщення з іноземцем він не укладав. Він вселився в будинок самовільно.

25.05.2017 року відповідачем винесено постанову серії ПН МВН № 040803 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5100 грн. на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП. Із постанови вбачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2 ст. 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КУпАП, Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, КУпАП, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Згідно з пунктом 20 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" приймаючою стороною є: зареєстровані в установленому законом порядку українські підприємства, установи та організації, представництва (філії) іноземних підприємств, установ, організацій, представництва міжнародних організацій, а також фізичні особи (громадяни України, іноземці та особи без громадянства), які постійно проживають або тимчасово перебувають на території України у зв'язку з навчанням, стажуванням, роботою, або на інших законних підставах, та запрошують чи приймають іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п.1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360 (далі - Положення) Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п.2 Положення ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Правовідносини складання га застосування посадовими особами Управління ДМС України у Вінницькій області та його територіальних підрозділів, протоколів за ст. 203, 206 КУпАП, чітко визначенні у ст. 255 КУпАП, а саме відповідною нормою закону визначено, що протоколи за вище вказаним порушенням мають право складати уповноваженні на те посадові особи державних органів в тому числі і посадові особи органу ДМС України.

Отже, саме на органи ДМС України покладено відповідно до закону державний контроль за дотриманням на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці законодавства у сфері міграції (імміграції та еміграції у тому числі протидії (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у випадках, передбачених законодавством та притягнення порушників до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів критично оцінює висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не є приймаючою стороною, а тому, не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП, зазначаючи наступне.

Так, статтею 206 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за надання громадянами іноземцям та особам без громадянства житла, транспортних засобів, сприяння їх незаконній реєстрації, оформленню документів на проживання чи навчання, прийняттю на роботу, а також надання інших послуг на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і правил транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов'язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

З матеріалів справи та пояснення громадянина ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП, вбачається, що останній перебуває в Україні з порушенням встановлених правил перебування, відповідно до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та проживає на території України за адресою: Вінницька область, Чернівецький район, село Вила - Ярузькі, вул. Поштова., 33., із дозволу гр. ОСОБА_2 Разом з тим, ОСОБА_6 зазначив, що самовільного вселення до будинку який належить гр. ОСОБА_2, він разом із своєю сімю не вчиняв.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_7, проживає на території Чернівецького району без реєстрації місця проживання, веде господарство на території зазначеної адміністративно територіальної одиниці, однак станом на теперішній час не зареєстрував у встановленому законодавством України порядку своє фактичне місце проживання, чим порушує вимоги ст. ст. 3,6., Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання".

Разом з тим, гр. ОСОБА_2, після складання протоколу та винесення постанови за ст. 206 КУпАП не вчинив жодної самостійної, дії щодо позбавлення право проживання у належному його на праві власності будинку, чим самим підтверджуючи, що між ним та гр. ОСОБА_7, існують певні правові домовленості по наданню житлового приміщення для використання і ведення господарства та незаконного проживання іноземця та території Держави.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт права власності будинку за адресою: Вінницька область. Чернівецький район, село ОСОБА_6 - Ярузькі, вул. Поштова., 33 за гр. ОСОБА_2, прослідковується із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме свідоцтва на право власності на спадщину серія та номер: 1316 виданий 26.08.2013 року видавник Чернівецька державна нотаріальна контора Вінницької області дата та час державної реєстрації 26.08.2013 року о 12 годині 52 хв. та земельна ділянка кадастровий номер: :01:002:0098 загальна площа 0,25 дата державної реєстрації земельної ділянки 27.02.2015 року, орган що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагенство у Чернівецькому районні Вінницької області.

Водночас, слід зазначити, що незаконне надання житла гр. РФ ОСОБА_7, мало місце станом на час складання протоколу, і за своїм характером дане правопорушення є триваючим, а факт порушення правил перебування гр. РФ ОСОБА_7, підтверджується актом комісійного обстеження від 26.04.2017 року.

Таким чином, відповідач мав усі підстави для прийняття рішення, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, колія суддів дійшла висновку, щодо правомірності прийняття рішення завідувача Шаргородського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_3, прийняте у формі постанови серії ПН МВН № 040803 від 24 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст. 206 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останнє прийняте згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Шаргородського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до завідувача Шаргородського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_3 про оскарження протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України

Постанова суду складена в повному обсязі 17 січня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9