Справа № 816/747/15-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2018 Київ К/9901/2542/18 816/747/15-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Полтавської митниці ДФС на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 (головуючий суддя - Мельникова Л.В., судді - Бартош Н.С., Донець Л.О.) у справі

за адміністративним позовом Приватного підприємства "Полтава-Паритет"

до відповідача - Полтавська митниця ДФС

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2015 року Приватне підприємство "Полтава-Паритет" (далі - ПП "Полтава-Паритет") звернулося до суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Міндоходів (наразі - Полтавська митниця ДФС) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості від 12.12.2014 № 806020002/2014/000125/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 806020002/2014/00361.

В обґрунтування позовних вимог ПП "Полтава-Паритет" зазначило, що при митному оформленні імпортованих товарів ним самостійно було визначено митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту) на підтвердження чого відповідачу надавалися всі необхідні документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, які не містили розбіжностей. За таких обставин, позивач вважає, що прийняті митницею картка відмови та рішення про коригування митної вартості є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду мотивовано посиланням на правомірність дій відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень у зв'язку з наступним: відповідно до інформації, зазначеній у довідці перевізника про вартість транспортно-експедиційних послуг від 05.12.2014, неможливо встановити належність вказаної інформації щодо вартості перевезення вантажу саме до товару, який визначено позивачем у поданій митній декларації, оскільки вказана довідка не містить посилань на відповідний договір перевезення та умови поставки; прайс-лист не містить повної інформації щодо складових митної вартості, а саме відсутня інформація щодо позицій ламп натрієвих.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 постанову суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов задоволено. У своєму рішенні суд апеляційної інстанції вказав на те, що з наявних в матеріалах справи копій міжнародної товарно-транспортної накладної серія А№ 032718 та доданого до неї рахунку-фактури № 312005 від 03.12.2014, які надавались позивачем під час митного декларування, вбачається, що перевезення товару, відповідно до Контракту № 14-00023 від 01.02.2014, здійснювалося транспортом перевізника д.н.з. НОМЕР_2, який вказано в довідці про вартість транспортних витрат, що свідчить про підтвердження віднесення даної поставки до інформації, що містилась у згаданій довідці. Щодо прайс-листа, то відповідач лише констатував, що в ньому не зазначено, на яких умовах поставки згідно Інкотермс сформована ціна, проте не навів доводів, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік якого наведений у прайс-листі, включені не всі складові митної вартості цього товару. Крім того, суд вказав, що доводи, наведені судом першої інстанції в обґрунтування судового рішення щодо відсутності в прайс-листі деяких позицій товару, не слугували підставою для прийняття Полтавською митницею оскаржуваних рішень.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Полтавська митниця ДФС звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду та відмовити у задоволенні позову ПП"Полтава-Паритет".

При цьому в обґрунтування касаційної скарги відповідач, посилаючись на висновки, викладені в рішенні про коригування митної вартості, зазначив про правомірність своїх дій щодо коригування митної вартості, оскільки мав обґрунтовані сумніви, зокрема, щодо вартості транспортних витрат, включених до митної вартості задекларованих товарів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Полтавської митниці ДФС.

ПП "Полтава-Паритет" надіслало до суду заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначило, що постанова суду апеляційної інстанції винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на встановлені судом обставини та висновки оскаржуваного судового рішення. Також позивач вказав на безпідставність посилання відповідача у касаційній скарзі на наявність певних розбіжностей у документах, поданих на підтвердження заявлених транспортних витрат, оскільки всі складові заявленої митної вартості імпортованого товару є належним чином підтвердженими. Крім того Полтавська митниця ДФС не надавала безспірних доказів того, що митна вартість поставлених товарів за митними деклараціями, на підставі яких було здійснено коригування, визначена за основним методом, а не другорядними.

10.01.2018 справу, в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.02.2014 між ПП "Полтава-Паритет" (Покупець) та ТОВ "БЛ ТРЕЙД" (Продавець) укладено контракт № 14-00023, відповідно до умов якого покупець придбав у продавця світлотехнічну продукцію та металоконструкції на загальну суму 30 000 000 російських рублів.

Згідно з пунктом 2.1 Контракту ціна на товар розуміється на умовах FСА - м.Лихославль (Інкотермс-2010) або FСА - м. Тула (Інкотермс-2010), що включає вартість маркування, тари, пакування, витрати, пов'язані з митним оформленням, що сплачуються при вивезенні товару, а також інші супутні витрати у відповідності до умов поставки, встановлених цим Контрактом.

11.12.2014 з метою здійснення митного оформлення імпортованого товару: електричні натрієві лампи високого тиску потужністю 70-250 Вт, на напругу 220В, та світильники (без ламп) для зовнішнього (вуличного) освітлення для використання з натрієвими лампами, позивачем надано до відділу митного оформлення № 2 митного поста "Лтава" Полтавської митниці ДФС митну декларацію № 806020002/2014/012978.

На підтвердження заявленої митної вартості за ціною договору позивач надав наступні документи: товарно-транспортна накладна (СМR) від 04.12.2014 № 032718; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 05.12.2014 року № 1255; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.12.2014 № 253; рахунок-фактура (інвойс) від 03.12.2014 № 312005; пакувальний лист від 04.12.2014 № 7; зовнішньоекономічний контракт від 01.02.2014 № 14-00023; доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 18.06.2014 № 3; доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 18.06.2014 № 7; договір на перевезення 25.11.2014 № 21; декларація на відповідність від 06.07.2012 № UА.023.Б.00177-12; лист від 10.12.2014 № 253; копія митної декларації країни відправлення від 04.12.2014 №10130220/041214/0050039 (відповідно до переліку документів, визначеному в Картці відмови).

12.12.2014 в результаті розгляду наданих ПП "Полтава-Паритет" документів та у зв'язку з відмовою декларанта подати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів Полтавською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №806020002/2014/000125/2, яким митну вартість визначено за резервним методом, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 806020002/2014/00361.

Рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - до митного оформлення подано довідку підприємства-перевізника вартості транспортних витрат №1255 від 05.12.2014, яку неможливо віднести до даної поставки, а тому не можна використати для підтвердження складових митної вартості, а також прайс-лист № 253 від 10.12.2014 не містить повної інформації щодо складових митної вартості, зокрема, відсутня інформація, на яких саме умовах поставки згідно Інкотермс сформована ціна.

Проведено консультацію з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 1 становить 3,35 дол. США за шт., а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за МД від 26.09.2014 року № 100250001/2014/20398, що визнана митним органом, становить 5,09 дол. США за шт., товару № 2 становить 3,92 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за МД від 24.11.2014 року №100250002/2014/70986, що визнана митним органом, становить 4,96 дол. США за кг.

Таким чином, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МК України. Визначена митна вартість товару ґрунтується на МД від 26.09.2014 № 100250001/2014/20398 та від 24.11.2014 № 100250002/2014/70986, що була визнана митним органом.

Попередні методи відповідачем не застосовувалися з огляду на наступне: 1) за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів - у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості), 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості), 4) на основі віднімання вартості - у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків, 5) на основі додавання вартості (обчислення вартості) - у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами статті 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а також перелік документів, які має право вимагати митний орган від декларанта у разі якщо вказані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Так, однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів та відмови у випуску товарів за митною декларацією № 806020002/2014/012978 від 11.12.2014 стало встановлення відповідачем тієї обставини, що документи, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: до митного оформлення подано довідку підприємства-перевізника про вартість транспортних витрат № 1255 від 05.12.2014, яку неможливо віднести до даної поставки, а тому не можна використати для підтвердження складових митної вартості.

Проте колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції, що такий висновок відповідача є безпідставним, оскільки з наявних в матеріалах справи документів, наданих позивачем під час митного оформлення, а саме заявки на перевезення № 2123 від 25.11.2014, міжнародної товарно-транспортної накладної А № 032718 та, відповідно, довідки про вартість транспортно-експедиційних послуг від 05.12.2014 № 1255, вбачається, що перевезення товару, згідно з умовами Контракту № 14-00023 від 01.02.2014, здійснювалося транспортом перевізника д.н.з. НОМЕР_2. Наведене, на думку колегії суддів, дозволяє співвіднести інформацію, зазначену в довідці про вартість транспортно-експедиційних послуг, з інформацією, наявною в інших документах, поданих під час митного оформлення та, як наслідок, віднести вказану довідку до даної поставки як документ, що підтверджує вартість транспортних витрат.

З приводу доводів скаржника про наявність розбіжностей у поданих декларантом документах на підтвердження розміру витрат на перевезення товару та, відповідно, обґрунтованих сумнівів щодо вартості транспортних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Тобто зміст наведеної норми прямо вказує на те, що при визначенні митної вартості товару до фактурної вартості додаються, зокрема, витрати на транспортування цього товару лише до митного кордону України.

Так, у довідці від 05.12.2014 № 1255 зазначена вартість транспортних витрат до пункту пропуску Гоптівка-Нехотіївка у розмірі 10 000 грн., яка й була включена позивачем до фактурної вартості імпортованого товару. Водночас згідно із заявкою на перевезення загальна вартість транспортних витрат до м. Полтава (кінцеве місце призначення) склала 13 000 грн.

За таких обставин та з огляду на положення п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, висновок відповідача про невідповідність витрат на перевезення товару, зазначених в довідці №1255 та заявці № 2123 є безпідставним та не може слугувати належною підставою для коригування митної вартості, заявленою ПП "Полтава-Паритет".

До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

При цьому, Полтавська митниця ДФС, мотивуючи рішення про коригування митної вартості тим, що ПП "Полтава-Паритет" заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, лише констатував ту обставину, що із прайс-листа не вбачається на яких умовах поставки згідно з Інкотермс сформована ціна. Разом з тим, відповідач не навів доводів, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік якого наведений в прайс-листі, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми як матеріального, так і процесуального права, з огляду на що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Полтавської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 у справі № 816/747/15-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова