Справа № 826/20308/16
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Беспалова О.О., Парінова А.Б.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів від 15.08.2016 №21 "Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1", та №22 "Про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані накази прийнято з порушенням процедури визначеної Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, оскільки відповідачем не проведено перевірку об'єкту будівництва, а оскаржувані накази прийнято виключно на підставі листа Відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року задоволено позов.

Визнано протиправними та скасовано накази Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 15.08.2016 №21 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1», та №22 «Про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради 17.06.2016 за №КС 82 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, 06.07.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області 06.07.2016 за № КС 57 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта «Будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1».

Проте, наказами Державної архітектурно-будівельної інспекції від 15.08.2016 №21 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1», та №22 «Про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1» скасовано вказані вище декларації.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також надани додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Щодо скасування декларації про початок виконання будівельних, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №439/2011 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - Положення).

Згідно із пп.3 та пп.4 п.4, пп.15 п.5 Положення Державна архітектурно-будівельна інспекція України приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, видає відповідні сертифікати; реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, підставою для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт є, зокрема, встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень.

Згідно з ч.1 ст. 39 Закону №3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з повідомлення відповідача від 16.12.2016 №10/10-66-1612/08/01 вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів слугував лист Відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради відповідно до якого містобудівні умови та обмеження земельної забудови ділянки в АДРЕСА_1 за №0111-10-2014 скасовані рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 10.11.2015 №241/7.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що як встановлено матеріалами справи, а саме на те, що постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 03.02.2016 по справі №760/21088/15-а задоволено позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради та скасовано рішення від 10.11.2015 №241/7 «Про скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1». Постанова набула чинності 16.02.2016.

Таким чином, на час прийняття оскаржуваних наказів містобудівні умови та обмеження земельної забудови ділянки в АДРЕСА_1 за №0111-10-2014 були чинними.

Колегія суддів зазначає, що інших порушень містобудівного законодавства, що могли б слугувати підставою для прийняття оскаржуваних наказів відповідачем не наведено.

З огляду на викладене, доводи відповідача про скасування містобудівних умов і обмежень забудови згадуваної земельної ділянки є необґрунтованими та спростовано належними доказами, що вказує на безпідставність та протиправність оскаржуваних наказів.

Щодо посилання апелянта на те, що відповідачем у даній справі повинна була бути Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, а не ДАБІ України, оскільки оскаржувані позивачем накази приймалися саме вказаним органом, колеія суддів зазначаж наступне.

Колегія суддів зазначає, що дана обставина не може бути єдиною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 16 січня 20118 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: О.О. Беспалов,

А.Б. Парінов