Справа № 580/1735/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий I інстанції: Удовіченко С.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 580/1735/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

за участі:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 13.11.2017р., по справі № 580/1735/17

за позовом ОСОБА_2

до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання незаконними (протиправними) дій та рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та прийняти відповідні рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії згідно з заявою від 11.09.2017 року та довідкою Головного територіального управління юстиції Сумської області від 07.09.2017 року № 10.1-08/440; зобов'язати ОСОБА_3 об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити з 01.09.2017 року перерахунок призначеної пенсії, виходячи з суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці Головного територіального управління юстиції Сумської області від 07.09.2017 року № 10.1-08/440 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Лебединський районний суд Сумської області постановою від 13.11.2017 року позовні вимоги задовольнив.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційних скарг заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанов норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважав постанову суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Білопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком як державний службовець.

11.09.2017 року позивач звернувся до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України від 16.01.2003 р. на підставі довідки Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 07.09.2017 року № 10.1-08/440 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_2 ОСОБА_3 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області у проведенні перерахунку пенсії відмовлено з посиланням на відсутність правових підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_3 об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області діяло всупереч вимог чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) (в редакції, яка діяла до 1 січня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІ (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 р.) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865).

Зокрема, пунктами 4 та 5 Постанови № 865 (в редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 р.) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

З аналізу викладених вище норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" пункт 4 Постанови № 865 було виключено, а з 23 вересня 2016 року втратила чинність Постанова № 865 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (якою також не передбачено механізм для перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців).

У зв'язку з набранням з 1 травня 2015 року чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" Закон № 3723-ХІІ втратив чинність (за винятком окремих статей цього Закону). Зокрема, втратила чинність згадана вище стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка передбачала підстави для перерахунку пенсії державних службовців. Чинним Законом України "Про державну службу" таких підстав не передбачено. За статтею 90 названого Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, частиною п'ятою Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 р. № 213-VІІІ "Про внесення змін до де яких законодавчих актів стосовно пенсійного забезпечення" (який набрав чинності 1 квітня 2015 р.) встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У зв'язку з тим, що до 1 червня 2015 р. не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 р. органи Пенсійного фонду України не призначають пенсій відповідно до Закону України "Про державну службу", а призначені до вказаної вище дати пенсії - не перераховуються.

У справі, що розглядається, встановлено, що станом на дату звернення позивача із заявою щодо перерахунку його пенсії у сфері правового регулювання пенсійного забезпечення державних службовців відбулися законодавчі зміни, у результаті яких обсяг суб'єктивного права на перерахунок пенсії, як і підстави і порядок його реалізації, зокрема, повноваження органів ПФУ щодо такого перерахунку, залишилися не визначеними (не врегульованими).

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку не призвела до зменшення розміру пенсії ОСОБА_2, яку він отримував до цього, а тому не може вважатися звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати) державних службовців наявні підстави для такого перерахунку.

Судом також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "Великода проти України".

Так, у пункті 25 рішення від 03.06.2014 р. у справі "Великода проти України" (заява № 43331/12) Європейський суд з прав людини зауважив, що стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

У пункті 26 цього рішення Суд зазначив, що вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися "справедливий баланс" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар.

У пункті 28 цього Рішення Суд зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу, діяв відповідно до вимог чинного на час виникнення спірних відносин законодавства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, колегія суддів, приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задовольнити.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 13.11.2017р. по справі № 580/1735/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 15.01.2018 р.