Справа № 164/2067/17
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/2067/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В., Панасюк Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б № 311075 (категорії 3). 28.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подав необхідні документи. Повідомленням Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 781/02-17 від 3.05.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 з 20.01.1963 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, де був зареєстрований з 20.01.1963 року по 6.12.1985 року та з 1.04.1991 року по даний час. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 5.03.1979 року по 23.04.1981 року, з 13.06.1983 року по 11.03.1991 року та з 19.02.2002 року по 24.12.2004 року позивач працював на різних роботах на Рівненській АЕС. З метою отримати квартиру в м. Кузнецовськ Рівненської області він 7.12.1985 року знявся з реєстрації в с. Нові Підцаревичі Маневицького районуВолинської області та прописався з 10.12.1985 року по 15.12.1986 рокув м. Кузнецовськ, мікрорайон Будівельників, б. 2АДРЕСА_1, а з 16.12.1986 року по 25.03.1991 року - в м. Кузнецовськ, мікрорайон Будівельників, б. 2, к. 142 Рівненської області, хоча фактично продовжував постійно проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. Стверджує, що станом на 1.01.1993 року він постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними та зобовязати призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21.01.2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати дії Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними та зобовязати призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21.01.2017 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що позивачу ОСОБА_1 було правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Представлені позивачем до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи документи не підтверджують, що позивач станом на 1.01.1993 року постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, в задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Підтвердила, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3. У випадку призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія ОСОБА_1 була б призначена з 21.01.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обовязкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років…

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Згідно ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженим судом посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Б № 311075 (категорії 3), виданим Волинською облдержадміністрацією 30.09.1999 року. Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.01.1963 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, де був зареєстрований з 20.01.1963 року по 6.12.1985 року та з 1.04.1991 року по даний час. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 5.03.1979 року по 23.04.1981 року, з 13.06.1983 року по 11.03.1991 року та з 19.02.2002 року по 2.09.2002 року позивач працював на різних роботах на Рівненській АЕС. З метою отримати квартиру в м. Кузнецовськ Рівненської області він 7.12.1985 року знявся з реєстрації в с. Нові Підцаревичі Маневицького районуВолинської області та прописався з 10.12.1985 року по 15.12.1986 рокув м. Кузнецовськ, мікрорайон Будівельників, б. 2АДРЕСА_1, а з 16.12.1986 року по 25.03.1991 року - в м. Кузнецовськ, мікрорайон Будівельників, б. 2, к. 142 Рівненської області, хоча фактично продовжував постійно проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. 28.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подав необхідні документи. Повідомленням Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 781/02-17 від 3.05.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. Зазначені обставини підтвердили позивач, представник позивача, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1203491 від 23.02.1963 року, паспорта громадянина України серії АС № 453491, виданого Маневицьким РВ УМВС 24.04.1998 року, трудової книжки серії БТ-І № 4375225, повідомленняКамінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 781/02-17 від 3.05.2017 року, заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.03.2017 року, довідок Великоведмезької сільської ради Маневицького районуВолинської області № 311 від 13.03.2017 року, № 536 від 1.06.2017 року та № 832 від 29.08.2017 року, актів підтвердження місця проживання від 13.02.2017 року та від 1.06.2017 року, повідомлень Маневицької ЦРЛ № 867/14-13/2-17 від 13.06.2017 року та № 992/14-13/2-17 від 10.07.2017 року, амбулаторної карти № 301-5166, довідок виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області№ 3458/03 від 2.06.2017 року та № 1921/05 від 19.06.2017 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що позивач з дня народження по даний час постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. В періоди роботи на Рівненській АЕС ОСОБА_1 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. На роботу ходив переважно пішки, оскільки відстань між м. Вараш Рівненської області (раніше м. Кузнецовськ) та с. Нові Підцаревичі Маневицького районуВолинської області становить 2.5 км.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 постійно проживав з 20.01.1963 року в с. Нові Підцаревичі Маневицького районуВолинської області, яке після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, тобто станом на 1 січня 1993 року постійно прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг відповідного віку, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому Камінь-Каширським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області йому протиправно було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся за пенсією не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним відповідного пенсійного віку, а тому пенсія йому має бути призначена з 21 січня 2017 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязати призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21 січня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області 640 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 295-297 КАС України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади, ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року,ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ЗобовязатиКамінь-Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21 січня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар