Справа № 824/93/18-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 січня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/93/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення";

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняти рішення, яким зарахувати період роботи з 26 листопада 1993 року по 25 березня 1997 року, що зараховується до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", встановивши ОСОБА_1 стаж роботи із шкідливими умовами праці в період роботи з 26 листопада 1993 року по 25 березня 1997 року в структурному підрозділі заводу відкритого акціонерного товариства "Кварц", яке відноситься до Списку №2;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" з 07 грудня 2017 року.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 4 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що листами від 06 червня 2017 року та від 13 грудня 2017 року №2515б/25 Хотинське управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України на її заяву від 07 грудня 2017 року, у призначенні їй пільгової пенсії на пільгових умовах відмовлено.

Водночас, прохаючи суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у призначенні їй пенсії на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", позивачем не зазначено із якою саме відмовою відповідача вона не погоджується.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вказаній нормі, позивачем в позовній заяві не зазначено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору визначено статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, зміст та характер заявлених вимог немайновий.

Тому позивачу у відповідності до Закону України "Про судовий збір" необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Однак позивачем, всупереч вказаним вище нормам, за звернення до суду із даним позовом судовий збір не сплачений.

Між тим, ОСОБА_1 у поданій позовній заяві просить суд відстрочити сплату судового збору посилаючись на наявність захворювань, відсутність роботи, скрутне фінансове становище та малозабезпеченість.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та перевіривши матеріали даного адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк

Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Однак позивач, прохаючи суд відстрочити сплату судового збору, не надав суду жодних доказів на підтвердження її посилань про скрутне матеріальне становище та малозабезпеченість. Надана позивачем довідка із сільської ради та медичні довідки не свідчать про указані вище твердження позивача.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Роз'яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк