Справа № 732/1579/17
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/1579/17
Провадження № 2-а/732/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

секретаря - Швачко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача Коваленка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та після уточнення позовних вимог просить поновити йому строк на оскарження виплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за шкоду заподіяну здоров'ю, так як він став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 2006 року в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, визнати незаконною виплату йому одноразової компенсації як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІ групи в сумі 284, 40 грн. ( 189,60 грн. виплата як інваліду ІІІ групи та 94,80 грн. - різниця перерахунку з ІІІ на ІІ групу інвалідності ) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285, визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язати Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області здійснити перерахунок та виплатити йому одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

З позовної заяви виходить, що позивач є інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язане з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, та є ліквідатором аварії на ЧАЕС. На даний час знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області. Частиною першою ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, яка виплачується в таких розмірах : інвалідам І групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи - 30 мінімальних заробітних плат.

З часу встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності він не отримував одноразової компенсації за встановлення ІІ групи інвалідності, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 09.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Листом № 5594 від 11.10.2017 року відповідач повідомив про те, що правові підстави для отримання позивачем одноразової компенсації за встановлення ІІ групи інвалідності, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач просить задовольнити заявлені та уточнені ним позовні вимоги.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 20.10.2017 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

09.11.2017 року ухвалою суду дану справу призначено до судового розгляду, у зв'язку з неможливістю ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у повному обсязі підтримав заявлені та уточнені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, які викладені ним в адміністративному позові, та посилаючись на ці обставини обґрунтовував заявлений позов. Вказав, що у 2009 році йому була встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання були пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тоді йому ніхто не пояснив і не розказав, що є положення Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які передбачають можливість отримання ним одноразової компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат. У 2009 році він отримав рішення МСЕК, яке приніс і йому дали заповнити бланк і після його заповнення йому виплатили 189,60 грн. одноразової компенсації. У лютому 2017 року він отримав ІІ групу інвалідності, захворювання пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Йому знову ніхто зі службових осіб відповідача не роз'яснив права на отримання ним одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Коли він приніс рішення МСЕК, йому дали написати заяву за зразком і виплатили в лютому 2017 року 94,80 грн. одноразової компенсації. 09.10.2017 року він звернувся до відповідача з вимогою виплатити одноразову компенсацію у розмірі 45 мінімальних заробітних плат як то передбачено Законом України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але йому відмовили. Визначений законом шестимісячний строк на звернення до суду він пропустив, так як не знав, що є такі положення Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ці положення закону йому ніхто не роз'яснив, а тому вважає, що строк звернення до суду ним пропущений з поважних причин.

Представник відповідача Коваленко С.В., який представляє інтереси Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на підставі відповідної довіреності від 09.01.2018 року, у судовому засіданні заявлені та уточнені позивачем позовні вимоги не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу їх задоволення. Також заперечував щодо поновлення позивачу строку для оскарження виплати одноразової допомоги, оскільки ОСОБА_1 знав про дану виплату, так як він у 2009 році, а саме 14.12.2009 року звертався з відповідною заявою про виплату одноразової компенсації. Виплата одноразової компенсації була проведена відповідно до довідки МСЕК якою встановлювалась ІІІ група інвалідності. У 2017 році, коли позивачу встановили ІІ групу інвалідності, він теж звернувся до Управління соціального захисту населення Городнянської РДА з заявою про виплату одноразової компенсації, що становить різницю між ІІІ та ІІ групою інвалідності.

З'ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали адміністративної справи, виходячи з меж заявлених вимог та системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( 1 категорія ) та являється інвалідом ІІ групи безтерміново в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 с та довідки Сер. НОМЕР_3 від 16.02.2017 року ( а.с. 7-8 ).

Згідно експертного висновку № 489 встановлено, що Київська регіональна міжвідомча експертна комісія на засіданні № 10/09 від 27.10.2009 року розглянула подану ОСОБА_1 документацію та прийшла до висновку, що захворювання останнього пов'язані з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( а.с. 6 ).

Також судом встановлено, що 14.12.2009 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо виплату йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У грудні 2009 року ОСОБА_1 як інвалід ІІІ групи отримав відповідну одноразову компенсацію у розмірі 189,60 грн.. 16.02.2017 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності і на підставі заяви останнього в лютому 2017 року йому була виплачена різниця перерахунку одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилької катастрофи» з ІІІ групи інвалідності та ІІ групу інвалідності в розмірі 94,80 грн.. Вказані обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не доказуються перед судом. При цьому в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області із заявою щодо виплати йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року.

Листом від 11.10.2017 року за вих. № 5594 ОСОБА_1 було повідомлено про відмову в задоволенні його заяви у зв'язку з відсутністю законних підстав для отримання одноразової компенсації передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат як інваліду ІІ групи ( а.с. 3 ).

Суд, надаючи правову оцінку спірним відносинам, які склалися між сторонами, виходить з такого.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 48 Закон № 796-XII від 28.02.1991 року, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язати Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року, в редакції, яка діяла на час призначення позивачеві пенсії, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам IIІ групи - 30 мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В Рішенні від 9 лютого 1999 року N 1-рп ( справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів ) Конституційний Суд України дає тлумачення, що у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 № 76-VIII внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону № 796-XII від 28.02.1991 року та вказану статтю викладено у наступній редакції : «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, виплата одноразової компенсації здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вказані норми неконституційними не визнавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016 року був затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян ( далі Порядок № 760 ).

Порядок № 760 регулює питання здійснення виплати передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї ( далі - одноразова компенсація ), та щорічної допомоги на оздоровлення ( далі - щорічна допомога ) деяким категоріям громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі їх утворення ) рад за місцем фактичного проживання ( перебування ) громадян.

Пунктом 3 Порядку № 760 передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою КМУ від 17 серпня 2002 р. N 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Тобто, з вказаного вбачається, що у разі встановлення інвалідності особа повинна звернутися до уповноваженого органу за виплатою одноразової компенсації не пізніше 6 місяців з дати встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 5 Порядку № 760, у разі встановлення вищої групи інвалідності особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, особам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується різниця одноразової компенсації.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся з заявою про виплату різниці одноразової допомоги в строки, передбачені Порядком № 760.

Як встановлено судом, ІІ група інвалідності позивачу була встановлена з 16.02.2017 року.

Тобто, з 16.02.2017 року позивач має право на виплату різниці одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІ та отримав цю виплату в лютому 2017 року в розмірі 94,80 грн..

Відповідно до п. 4 Порядку № 760, одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою КМУ від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» виплати одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено у таких розмірах : інвалідам I групи - 379,3 гривні; інвалідам II групи - 284,4 гривні; інвалідам III групи - 189,6 гривні.

Таким чином вбачається, що різниця одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІ, при встановленні вищої ІІ групи інвалідності становить 94,80 грн. ( 284,40 - 189,60 ).

Враховуючи наведене, суд вважає, що порушень вимог законодавства України під час здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 різниці одноразової компенсації, внаслідок встановлення вищої групи інвалідності, з боку відповідача не було, так як останній діяв в межах діючого законодавства.

Разом з тим, розглядаючи вимогу позивача про поновлення йому строку на оскарження виплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за шкоду заподіяну здоров'ю, так як він став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 2006 року в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з положень ст. 122 КАС України та з огляду на обґрунтування позивачем причин пропуску строку звернення до суду, які не є поважними, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду. При цьому суд враховує, що виплата різниці одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України № 796-ХІІ позивачу була проведена та кошти ним були отримані в лютому 2017 року, а з відповідним позовом та вимогами до суду позивач звернувся у жовтні 2017 року, тобто після закінчення визначеного ст. 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконною виплати йому одноразової компенсації як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІ групи в сумі 284, 40 грн. ( 189,60 грн. виплата як інваліду 3 групи та 94,80 грн. - різниця перерахунку з ІІІ на ІІ групу інвалідності ) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 підлягають залишенню без розгляду згідно ст. 123 КАС України, як такі, що заявлені поза межами строків, встановлених ст. 122 КАС України.

Що ж стосується вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача, що полягають у відмові виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент виплати, та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому відповідну одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, виходячи з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають так як відповідач, проводячи нарахування та виплату позивачу одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, діяв у відповідності до норм чинного законодавства України, вірно застосувавши нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, що регулює розміри виплати вказаної компенсації.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 46, 58 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2011 року № 760 «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян», ст.ст. 2, 5-10, 72-78, 122-123, 241-246, 250, 255, 293, 295, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ( місцезнаходження : Чернігівська обалсть м. Городня, вул. Троїцька, буд. 11 ) в частині визнання незаконною виплати згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІ групи в сумі 284,80 грн. - залишити без розгляду.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного адміністративного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 20 січня 2018 року.

Суддя О.Д.Березовський