Справа № 521/14110/17
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________
Номер провадження №2-а/521/46/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними та дискримінаційними дії Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо припинення виплати пенсії за віком;

- зобовязати відповідача поновити виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року;

Окрім задоволення позовних вимог позивач просила присудити на її користь витрати на оплату судового збору.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 послалась на те, що з 14.01.2015 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі м.Одеси як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території.

З січня 2015 року перебуває на обліку в Малиновському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі, де отримувала пенсію за віком.

В березні 2017 року відповідач припинив виплату пенсії.

З приводу припинення виплати позивачу пенсії управління пенсійного фонду 01.09.2017 року надало письмову відповідь ОСОБА_2, з якої вбачається, що підставою призупинення виплати пенсії стала відсутність її за місцем проживання.

Позивач стверджувала, що призупинення пенсії порушує її права та законні інтереси на належне матеріальне забезпечення.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в своїх письмових запереченнях заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14.01.2015 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі м.Одеси як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території (довідка від 14.01.2015 року за №).

З січня 2015 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Малиновському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі.

З березня 2017 року позивач пенсію за віком не отримує.

Відповідач своєю заявою від 01.09.2017 року повідомив позивача, що виплата пенсії призупинена.

Підставою є порушенням обовязкової умови для отримання соціальних послуг, а саме - відсутність ОСОБА_2 за фактичним місцем проживання/перебування.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пенсійний фонд України в своїй діяльності керується «Положенням про Пенсійний фонд України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (в редакції на час призупинення пенсії позивачу) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюються в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому. Зазначені виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії такої довідки, виданої після 09.09.2015 року. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Отже, умовами продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк» або з доставкою додому весь час дії такої довідки.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року на час її прийняття строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи встановлено не було.

26.08.2015 року Постановою Кабінету Міністрів № 636 внесено зміни до Постанови №509, якими, зокрема встановлено строк дії такої довідки у шість місяців з дати її видачі.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 352 було також внесено зміни до Постанови № 509, згідно яких встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; повернулася до покинутого місця постійного проживання; виїхала на постійне місце проживання за кордон; подала завідомо недостовірні відомості.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає підстави припинення та поновлення виплати пенсії, зокрема, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Так, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутня така підстава як «інформація, яка надійшла від Служби безпеки України про можливо безпідставну виплату пенсії».

Відповідач, також, не приймаючи рішення відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з березня 2017 року зупинив виплату пенсії позивачу, доказів наявності судового рішення про зупинення виплати пенсії позивачу сторонами суду не надано, жодним Законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Як свідчить аналіз практики Європейського суду, у контексті Європейської конвенції до майна належать, крім рухомих і нерухомих речей, також і право на пенсію (справа Мюллер проти Австрії).

У рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014р., ЄСПЛ зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суд при розгляді цієї справи враховує практику ЄСПЛ, у тому числі й рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, як Законом України «Про запобігання та протидії дискримінації в Україні», так і практикою ЄСПЛ встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача про визнання протиправними дій Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо припинення виплати пенсії за віком та зобовязання відповідача поновити виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року обґрунтованими.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України постанова суду в частині звернення суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 11, 19, 139, 159-165, 255 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_2.

Зобовязати Малиновське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі поновити виплату пенсії ОСОБА_2 за віком з 01.04.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду в частині звернення суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 295, 296 КАС України.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 19.01. 2018 року