Справа № 812/1601/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1601/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання Карча В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 20.12.2017 № 4000/9/12-32-10-00-29),

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 22.05.2017 № 873),

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_3 про стягнення податкової заборгованості в сумі 240797,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017 до суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області (далі ГУ ДФС, позивач) до ОСОБА_3 (далі відповідач), в якому позивач просив стягнути з відповідача податковий борг в загальному розмірі 240797,25 грн, з яких адміністративні штрафи та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) складають 56350,00 грн, податок на доходи фізичних осіб (код бюджетної класифікації 11010100) складає 184447,25 грн. Позовні вимоги мотивовано таким.

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області. У відповідача станом на 17.10.2017 утворився податковий борг в загальному розмірі 240797,25 грн, з яких адміністративні штрафи та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) складають 56350,00 грн, та податок на доходи фізичних осіб складає 184447,25 грн.

За порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами контролюючим органом прийнято рішення від 07.06.2016 № 000014/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 17000 грн, яке було отримане відповідачем особисто. Рішення не оскаржене та є узгодженим. Залишок несплаченого боргу за цим рішенням складає 15550,00 грн.

За порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючим органом прийнято рішення від 16.11.2016 № 000028/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 17000 грн.

За порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючим органом прийнято рішення від 16.11.2016 № 000029/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 17000 грн.

За порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу субєкта господарювання громадського харчування контролюючим органом прийнято рішення від 16.11.2016 № 000030/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн.

Рішення про застосування фінансових санкцій від 16.11.2016 були надіслані відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та отримані уповноваженою особою відповідача.

Вказані рішення від 16.11.2016 відповідачем не оскаржено, отже, вони є узгодженими.

За порушення пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням від 28.10.2016 № НОМЕР_2 відповідачеві було збільшено суму грошового зобовязання на 159337,51 грн, з яких основний борг складає 127470,01 грн, штрафні (фінансові) санкції 31867,50 грн.

За порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням від 28.10.2016 № НОМЕР_3 до відповідача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 510,00 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 28.10.2016 були надіслані відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та отримані уповноваженою особою відповідача.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено, отже, вони є узгодженими.

Крім того, відповідно до статті 129 Податкового кодексу України відповідачеві нараховано пеню на загальну суму 24089,74 грн.

За порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням від 14.12.2016 № НОМЕР_4 до відповідача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 510,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 14.12.2016 № НОМЕР_4 було надіслане відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та повернуто у звязку з закінченням терміну зберігання.

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено, отже, є узгодженим.

Нараховані грошові зобовязання відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено.

Контролюючим органом виставлена відповідачу податкова вимога від 12.12.2016 № 2251-17, яка була надіслана відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та повернута у звязку з закінченням терміну зберігання.

Податкова вимога від 12.12.2016 № 2251-17 також відповідачем не оскаржена і є чинною.

13.12.2017 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі (арк. спр. 53).

Ухвалою суду від 13.12.2017 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовлено (арк. спр. 60-61).

26.12.2017 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на таке.

Адміністративний позов ГУ ДФС у Луганській області не підлягає задоволенню, оскільки останнє не є субєктом владних повноважень, а саме, не є територіальним органом центрального органу доходів і зборів, який утворено в порядку, встановленому законом, Кабінетом Міністрів України.

Так, на сайті Верховної Ради України розміщено тільки дві постанови, які нібито прийняті Кабінетом Міністрів України та які стосуються утворення Державної фіскальної служби України. Такими постановами є постанова КМУ від 21.05.2014 № 236 та постанова КМУ від 21.05.2014 № 160.

21.05.2014 відбулось засідання Кабінету Міністрів України, яке було оформлено офіційним документом протоколом засідання Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 30.

Однак, 21.05.2014 Кабінет Міністрів України не приймав ні такої постанови, ні жодних інших рішень щодо утворення ДФС. Це підтверджується відсутністю у протоколі засідання Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 будь-яких відомостей про розгляд питання про прийняття проекту постанови КМУ від 21.05.2014 № 236 «Про Державну фіскальну службу України». Також у протоколі засідання Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 відсутні відомості про результати голосування в порядку статті 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» за прийняття такої постанови.

Наведене, на думку відповідача, прямо свідчить про те, що Кабінет Міністрів України ніколи не утворював такого центрального органу виконавчої влади, як Державна фіскальна служба України.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню, оскільки предявлений особою, яка не має повноважень контролюючого органу і не має прав складати рішення і вимоги, передбачені Податковим кодексом України.

На підставі викладеного відповідач просила закрити провадження у справі та відмовити в задоволенні позовних вимог через їх безпідставність і відсутність у позивача повноважень на такі вимоги (арк. спр. 68-69).

Також 26.12.2017 від відповідача надійшла заява про закриття провадження і залишення позову без розгляду (арк. спр. 76-77).

У звязку з набранням чинності Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції, ухвалою суду від 26.12.2017 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (арк. спр. 78).

Ухвалою суду від 26.12.2017 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі та залишення адміністративного позову без розгляду відмовлено (арк. спр. 84-86).

10.01.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він посилається, що Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області є юридичною особою, органом державної влади, створеним у встановленому законом порядку, вважає доводи відповідача у відзиві на адміністративний позов безпідставними і необґрунтованими (арк. спр. 91-92).

15.01.2018 від відповідача надійшла заява про відвід судді (арк. спр. 117-118).

Ухвалою суду від 15.01.2018 заяву ОСОБА_3 про відвід судді повернуто заявникові без розгляду (арк. спр. 122-123).

Також 15.01.2018 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач також посилався на те, що на цей час не існує утвореного в порядку, встановленому законом, центрального органу виконавчої влади, положення про який передбачає існування такого територіального органу, як ГУ ДФС у Луганській області. Також відповідач просив закрити провадження у справі та відмовити в задоволенні позовних вимог (арк. спр. 119).

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, а представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності 17.02.2014, номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 2 008623, та перебувала на обліку в ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області. 20.09.2017 припинено підприємницьку діяльність відповідача, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 3008623. Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстраційних та облікових даних платника податків та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 7-8, 39-40).

За порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами ДПІ у м. Лисичанську прийнято рішення від 07.06.2016 № 000014/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 17000 грн, яке було отримане відповідачем особисто (арк. спр. 9-10). Рішення не оскаржене та є узгодженим. Згідно з даними облікової картки платника залишок несплаченого боргу за цим рішенням складає 15550,00 грн.

За порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка ДПІ у м. Лисичанську прийнято рішення від 16.11.2016 № 000028/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 17000 грн (арк. спр. 11-12).

За порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку встановленого зразка ДПІ у м. Лисичанську прийнято рішення від 16.11.2016 № 000029/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 17000 грн (арк. спр. 13-14).

За порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу субєкта господарювання громадського харчування ДПІ у м. Лисичанську прийнято рішення від 16.11.2016 № 000030/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн (арк. спр. 15-16).

Рішення про застосування фінансових санкцій від 16.11.2016 № 000028/12-09-40/НОМЕР_1, від 16.11.2016 № 000029/12-09-40/НОМЕР_1, від 16.11.2016 № 000030/12-09-40/НОМЕР_1 були надіслані відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та отримані уповноваженою особою відповідача (арк. спр. 17).

Вказані рішення від 16.11.2016 відповідачем не оскаржені, отже, вони є узгодженими.

За порушення пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Лисичанську від 28.10.2016 № НОМЕР_2 відповідачеві було збільшено суму грошового зобовязання на 159337,51 грн, з яких основний борг складає 127470,01 грн, штрафні (фінансові) санкції 31867,50 грн (арк. спр. 21-22).

За порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Лисичанську від 28.10.2016 № НОМЕР_3 до відповідача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 510,00 грн (арк. спр. 19-20).

Податкові повідомлення-рішення від 28.10.2016 № НОМЕР_2 та від 28.10.2016 № НОМЕР_3 були надіслані відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та отримані уповноваженою особою відповідача (арк. спр. 23).

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено, отже, вони є узгодженими.

Крім того, відповідно до статті 129 Податкового кодексу України відповідачеві нараховано пеню на загальну суму 24089,74 грн.

На підставі акта перевірки від 01.12.2016 № 1689/12-09-13-01/НОМЕР_1 за порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Лисичанську від 14.12.2016 № НОМЕР_4 до відповідача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 510,00 грн (арк. спр. 24, 26).

Податкове повідомлення-рішення від 14.12.2016 № НОМЕР_4 було надіслане відповідачеві поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та повернуто у звязку з закінченням терміну зберігання (арк. спр. 27).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено, отже, є узгодженим.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Статтею 11 Закону № 481/95-ВР врегульовано порядок маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Відповідно до частини четвертої цієї статті алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частини шостої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абзац пятий);

порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень (абзац девятий);

виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (абзац пятнадцятий).

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (частина четверта статті 17 Закону № 481/95-ВР).

У разі невиконання субєктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду (частина пята статті 17 Закону № 481/95-ВР).

Стаття 177 Податкового кодексу України визначає порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобовязань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобовязань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності.

Як установлено судом, вищезазначені рішення про застосування фінансових санкцій та податкові повідомлення-рішення не оскаржені відповідачем та є узгодженими.

В порушення вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України відповідач ОСОБА_3 протягом 10 календарних днів після отримання рішень самостійно суму податкового зобовязання не сплатила, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг в сумі 240797,25 грн, у тому числі адміністративні штрафи та інші санкції 56350,00 грн, податок на доходи фізичних осіб 184447,25 грн.

Сума заборгованості підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків (арк. спр. 31-34).

Підпунктом 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України визначено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно з підпунктом 97.4.3 пункту 97.4. статті 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Як наслідок, припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності не припиняє її зобовязань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності та не змінює порядків виконання таких зобовязань, тобто не звільняє від обов'язку погашати податковий борг, який виник за час здійснення підприємницької діяльності, оскільки у відповідності до підпункту 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України особою відповідальною за погашення грошових зобовязань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи-підприємця є така фізична особа.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України ДПІ у м. Лисичанську виставлена відповідачу податкова вимога від 12.12.2016 № 2251-17 на загальну суму податкового боргу 215172,52 грн, яка була надіслана поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення та повернута у звязку з закінченням терміну зберігання (арк. спр. 29, 30).

Податкова вимога від 12.12.2016 № 2251-17 відповідачем не оскаржена і є чинною.

Щодо доводів відповідача про те, що ГУ ДФС у Луганській області не є утвореним відповідно до закону територіальним органом центрального органу виконавчої влади, а також не є субєктом владних повноважень, слід зазначити таке.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Головне управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код 39591445) є органом державної влади та зареєстровано юридичною особою, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26.12.2017 за № НОМЕР_5 (арк. спр. 66-67).

Згідно з Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженим наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 503, Головне управління ДФС у Луганській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується Державній фіскальній службі України. Головне управління ДФС у Луганській області є органом доходів і зборів. Основними завданнями Головного управління ДФС у Луганській області є забезпечення реалізації державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного (при виконанні повноважень з контрольно-перевірочної, оперативно-розшукової роботи, досудового розслідування, перевірок фінансових операцій, які можуть бути повязані з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом) законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів. Відповідно до підпунктів 9, 19 пункту 4 вказаного Положення Головне управління ДФС у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертається до суду у випадках, передбачених законодавством (арк. спр. 95-113).

Щодо посилань відповідача на те, що Кабінет Міністрів України не утворював такого центрального органу виконавчої влади, як ДФС України, а тому не може існувати і територіального органу такої служби ГУ ДФС у Луганській області, суд зазначає, що ДФС України утворено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 160 «Про Державну фіскальну службу України», постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 затверджено Положення про Державну фіскальну службу України. Зазначені нормативно-правові акти позивачем не оскаржувались, на теперішній час є чинними і їх правомірність не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

З вищевикладеного слідує, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення податкового боргу, є Головне управління ДФС у Луганській області.

Враховуючи, що відповідачем за час розгляду справи податковий борг в сумі 240797,25 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 341-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_3 про стягнення податкової заборгованості в сумі 240797,25 грн задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 93118, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у загальному розмірі 240797 грн 25 коп. (двісті сорок тисяч сімсот девяносто сім грн 25 коп.), у тому числі адміністративні штрафи та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) 56350 грн 00 коп., податок на доходи фізичних осіб (код бюджетної класифікації 11010100) 184447 грн 25 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4