Справа № 161/4800/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/7642/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2017 в справі №161/4800/17 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Луцьку ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2017 (суддя І інстанції Гринь О.М., місце ухвалення: м. Луцьк, дата складення повного тексту рішення суду І інстанції: 14.06.2017),

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №861600 від 20 березня 2017 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказує, зокрема, на те, що наданим записом з нагрудної камери не спростовано доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки подія мала місце у вечірній час, що вплинуло на якість зйомки; не взято до уваги інші докази у справі, а саме - пояснення самого позивача.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 20 березня 2017 року поліцейським роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Луцьку ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 861600 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до даної постанови 20 березня 2017 року о 19 год. 25 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті з кільцевим рухом по вул. ОСОБА_3 та вул. Шопена в м. Луцьку Волинської області не ввімкнув сигнал світлового показчика повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.п. 9.2. (б) ПДР України.

Вважаючи дії інспектора та винесену постанову протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світовими показчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні був відтворений наданий відповідачем відеозапис з нагрудного відео реєстратора інспектора патрульної поліції. На вказаному відеозаписі зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме - не ввімкнення сигналу світлового показника повороту при повороті ліворуч на перехресті з кругом рухом, яке чітко описане в оскаржуваній постанові. Щодо інших порушень позивача, то такі дійсно не підтверджуються записом з нагрудної відеокамери у звязку із недоліками зйомки.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КпАП України спростовуються складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом, зафіксованим на нагрудному відео реєстраторі інспектора патрульної поліції. Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтведження своїх вимог.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2017 в справі №161/4800/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5