Справа № 2а-25/2010
Суддя: Скуляк І. А.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Першотравневий районний суд м.Чернівців
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Скуляка І.А.,

при секретарі Рудій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17.06.2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КпАП України та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, в постанові вказується, що він 17.06.2009 року, керував автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з.НОМЕР_1 в темну пори доби, на якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.31.4.3. ПДР України.

Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ №150387 від 17.06.2009 року, в якому він надав пояснення працівнику ДАІ, та вказав, що фара не горіла, в зв'язку з тим, що вона перегоріла в під час руху в дорозі.

Зазначає, що постанову йому взагалі не було надіслано, а про накладення адміністративного стягнення він дізнався з виклику до Першотравневого ВДВС від 19.08.2009 року.

Просить суд поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, визнати незаконною і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.06.2009 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та обґрунтовуючи їх посилався на доводи викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення повістки, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається із матеріалів справи від відповідача не надходило заперечень на рахунок в яких він наполягає на відмову в задоволенні позовних вимог позивач в зв'язку із пропущенням строку звернення до суду, в зв'язку з чим, суд вважає, що необхідно поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення від 17.06.2009 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України.

Згідно постанови від 17.06.2009 року, ОСОБА_1 17.06.2009 року, керував автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з.НОМЕР_1 в темну пори доби, на якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.31.4.3. ПДР України. (а.с.2).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АЕ №150387 від 17.06.2009 року, ОСОБА_1 надав пояснення працівнику ДАІ, та вказав, що фара не горіла, в зв'язку з тим, що вона перегоріла в під час руху в дорозі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак при розгляді справи вищезазначена обставина не була врахована працівником ДАІ та їй не була надана відповідна оцінка, окрім того при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було враховано вимоги статті 280 КУпАП, щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи. Крім того, не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом'якшують відповідальність.

Також при розгляді справи працівником ДАІ не було враховано вимоги ст. 22 КУпАП, відповідно до якої при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства встановлена презумпція вини суб'єкта владних повноважень, що означає його обов'язок довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Оскільки представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних на те причин, а також не подав свої заперечення проти позову, які би спростовували твердження позивача, суд, при ухваленні рішення, виходить із доказів, які були надані позивачем.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року « Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

Суд вважає, що постанова серії АВ №132548 від 17.06.2009 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП була прийнята не обґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, без дотримання балансу між несприятливими наслідками для матеріальних прав та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення, таким чином, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши норми чинного законодавства та практики, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», ст.ст. 251, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст. 70, 71, 72, 79, 86, 87, 94, 100, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови АВ №132548 від 17.06.2009 року по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати незаконною та скасувати постанову АВ №132548 від 17.06.2009 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КпАП України.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Скуляк І.А.