Справа № 809/1174/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/10261/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС,

на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року (суддя Остап`юк С.В., час ухвалення 14:39 год., місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту 13 вересня 2017 року),

в адміністративній справі № 809/1174/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС,

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

встановив:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ОСОБА_1 митниці ДФС м/п «ОСОБА_1 - центральний» № UA 206010/2017/01609 від 25.07.2017 року; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів призначення ОСОБА_1 митниці ДФС м/п «Івано-Франківськ-центральний» № UA 206010/2017/000515/1 від 25.07.2017 року.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, вважав позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08.09.2017 року позов задоволено повністю. Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2017/01609 від 25.07.2017 р. ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України. Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів призначення ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України М/п «Івано-Франківськ-центральний» за № UA206010/2017/000515/1 від 25.07.2017 р..

З цією постановою суду першої інстанції від 08.09.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм як матеріального так і процесуального права, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в ч.2 ст.53 МК України, підтверджуючих митну вартість автомобіля «BMW», модель «X3», 2013 року випуску, номер кузова WBAWY310700F03026 заявленою вартістю 12300 євро, а саме документів, що підтверджують ціну, яку було фактично сплачено за ТЗ. У зв'язку з цим, згідно із ч.2 ст.53 МК України посадовою особою митниці декларанту направлено електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість. 25.07.2017 року відповідачем прийнято рішення за №UА206010/2017/000515/1 про коригування митної вартості товарів та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА206010/2017/01609. Митна вартість товару визначена за резервним методом, оскільки методи 1-5 неможливо було застосувати. В результаті коригування митна вартість вказаного транспортного засобу визначена в сумі 14329 євро. Вказує апелянт, що банківські документи надані позивачем суду, однак відповідно до картки відмови, такі документи не зазначені, що також підтверджується і відповіддю декларанта. В розглядуваному випадку консультація була проведена при застосуванні другорядного методу, між органом доходів і зборів та декларантом. Консультація проводиться в усній формі, бо тільки на вимогу декларанта, відповідно до п.6 ст.55 МК України, консультація надається у письмовому вигляді. В цьому випадку від декларанта така вимога на митницю не надходила. Проте суд помилково встановив, що така консультація не проводилась.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 08.09.2017 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач апеляційної скарги не визнав, суду апеляційної інстанції подав заперечення, просить оскаржену постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.07.2017 р. позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб «BMW», модель «X3», 2013 року випуску, номер кузова WBAWY310700F03026, вартість якого становить 12300 євро, що підтверджується рахунком-фактурою (інвойс) (а.с.11).

ОСОБА_3 (уповноваженою особою позивача) на підставі митної декларації № 206010.2017.415100 ввезено на митну територію України придбаний позивачем транспортний засіб - марки «BMW», модель «X3», 2013 року випуску, номер кузова WBAWY310700F03026, який був у експлуатації, тип двигуна дизель, номер двигуна не визначений, робочий обєм циліндрів двигуна 1995 см. куб., загальна кількість місць включаючи водія 5.

25.07.2017 р. представником позивача ФОП ОСОБА_3 (декларантом) для здійснення митного оформлення даного транспортного засобу відповідачу подано в електронній формі митну декларацію за №206010.2017.415100 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 12300 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 12300 євро, в графі 45 «коригування» вказано 430990,44 грн., в графі 23 «курс валюти» 30,07819400 грн. (а.с. 17).

До вказаної митної декларації декларантом долучено акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20.07.2017 р. № 20903/2017/13035; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 15.01.2014 р. № 486027285, рахунок-фактуру (інвойс) від 12.07.2017 р.; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; копію митної декларації країни відправлення 17PL411020E0015197 від 19.07.2017 р. (а.с. 10-16).

25.07.2017 р. відповідач, за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації №206010.2017.415100 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв'язку з тим, що у поданих документах відсутності всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості транспортного засобу та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований автомобіль. Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів від 25.07.2017 р. за № UA206010/2017/01609 (а.с. 9).

У зв'язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів за № UA206010/2017/000515/1 від 25.07.2017 р., яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 14329 євро. Перший метод не застосований, у звязку з відсутністю у документах, зазначених в ч.2 ст.53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. Другий-п'ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів четвертого та пятого. Джерело інформації: каталог SchwakeListe 02/2015 ст.913, з врахуванням коригувань на комплектацію автомобіля та технічний стан (а.с. 8).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 МУ України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 МК України, регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно ч.1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 МК України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, ч.2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст.57 даного Кодексу передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (п.2 ч.1).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні (частина 2).

Згідно ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 даного Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2).

Згідно ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу (ч.2).

Пунктом 2 ч.6 ст.54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.55 цього Кодексу встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як вірно вказано судом першої інстанції, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації за № UA206010/2017/415127 від 25.07.2017 р., визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору. Наведене також підтверджується актом про проведення митного огляду транспортного засобу, що переміщується за митною декларацією від 20.07.2017 р. за № 20903/2017/13035.

Факт сплати грошових коштів за вказаною ціною договору підтверджений рахунком-фактурою та листом продавця від 01.08.2017 року про перерахунок таких коштів із випискою з банку.

Згідно виписки із банку ING по рахунку BE 2069, оплата за вказаний автомобіль проводилась у різні дні, наступними платежами: - 6600; - 1400; - 700; - 3600. Ствердженням такої оплати є лист фірми продавця Bocar SARL від 01.08.2017 року з вказівкою інформації про посуплені кошти, їх суми та дати такого поступлення за автомобіль BMW ХЗ WBAWY310700F03026.

Згідно ч.3 ст.53 МК України, у разі, якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідачем не було повідомлено декларанта та/або позивача, які саме числові значення складових митної вартості транспортного засобу чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, були відсутні.

ОСОБА_1 митницею ДФС також не було витребувано ні у позивача, ні у декларанта будь-яких інших документів на підтвердження заявленої у митній декларації за № UA206010/2017/415127 від 25.07.2017 р. митної вартості ввезеного ним транспортного засобу за ціною договору.

У відповідача була можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого автомобіля марки «BMW», модель «X3», 2013 року випуску, номер кузова WBAWY310700F03026, оскільки рахунок-фактура (інвойс) від 12.07.2017 р. містить відомості про продавця, його адресу та номер телефону.

Крім цього, слід зазначити, що за результатами проведеного митного огляду імпортованого автомобіля виявлено царапини на ЛФП, забруднення оббивки салону та сидінь, сліди корозії на днищі, пошкодження радіаторів та їх кріплень, переднього та заднього бамперів, порогів, правого переднього крила та задніх дверей, про що зазначено у додатковому аркуші до акта про проведення митного огляду транспортного засобу товарів (а.с. 16).

Наведені пошкодження транспортного засобу і вплинули на визначення його вартості у сумі 12300 євро, однак не були взяті до уваги відповідачем під час митного оформлення даного автомобіля.

Наведене свідчить про недотримання ОСОБА_1 митницею ДФС вимог ч.2 ст.53 МК України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу за основним методом ціною договору.

Відповідно до ч.3 ст.58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 цього Кодексу.

Згідно приписів ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4).

Частиною 8 ст.57 МК України передбачено, що якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 цього Кодексу.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів від 25.07.2017 р. за №UA206010/2017/000515/1 відповідачем при визначенні митної вартості імпортованого транспортного засобу не застосовані другий-п'ятий методи визначення митної вартості товарів, у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості товарів.

Однак, відповідачем не здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості транспортного засобу відповідно до вимог статей 59 і 60 МК України, як того вимагають положення ч.4 ст.57 вказаного Кодексу. Відповідачем також не було витребувано відомості про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, не використано наявні відомості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що зазначені в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.07.2017 р. підстави не застосування відповідачем другого-п'ятого методів при визначенні митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу не відповідають дійсності.

Таким чином, відповідачем безпідставно, в порушення ст.58 МК України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до правової позиція Верховного суду України (справи №21-127а15; 21-498а15), для правильного застосування норм матеріального права митний орган повинен був зазначити у чому саме полягав суперечливий характер наданих декларантом документів щодо митної вартості товарів, а також які обставини стали підставою для неможливого послідовного застосування Митницею попередніх методів визначення митної вартості.

За таких обставин, відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у митному оформленні ввезеного на митну територію України транспортного засобу - марки «BMW», модель «X3», 2013 року випуску, номер кузова WBAWY310700F03026, за заявленою у митній декларації за № UA206010/2017/415127 від 25.07.2017 р. митною вартістю, а тому є правильними висновки суду першої інстанції про те, що оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2017/01609 від 25.07.2017 р. підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року в адміністративній справі № 809/1174/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_4