Справа № 641/5735/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Григор'єв Б.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 641/5735/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2017, м. Харків, повний текст складено 20.11.17 по справі № 641/5735/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому ОСОБА_2 Геннадійовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому ОСОБА_2 Геннадійовича, в якому просив: визнати дії відповідача при винесенні постанови серії БР № 423433 від 21.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП незаконними, визнати постанову серії БР № 423433 про адміністративне правопорушення від 21.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП протиправною та скасувати її.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2017р. по справі № 641/5735/17 позов залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. В доводах апеляційної скарги позивач також вказує на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП, зазначив, що при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення порушені його права, оскільки на відео, яке патрульний поліцейський надав для огляду на місці зупинки, не було видно, який саме автомобіль та на який сигнал світлофору здійснив проїзд, а на зауваження позивача з цього приводу Інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ОСОБА_3 лише повідомив, що в суді на великому екрані буде видно, як номерні знаки, так і сигнал світлофору. Таким чином, на думку позивача, відповідач при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не врахував пояснення ОСОБА_1 та прийняв постанову на підставі неналежних доказів.

В судове засідання, призначене на 18.01.2018 року сторони та їх представники не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання, призначеного на 18.01.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою серії БР № 423433 по справі про адміністративне правопорушення від 21.08.2017 року, ОСОБА_1 о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1, м. Кривий Ріг по вул. Гагаріна 64 на регульованому переході здійсним рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн.

Позивач, не погодившись із постановою, оскаржив її до суду, вказуючи на те, що він, не здійснював проїзд на забороняючий сигнал світлофору. Зазначив, що інспектором жодних доказів порушення позивачем ПДР України не було надано. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права, а тому підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення здійснено на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП застосована правомірно.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи, в постанові, складеній відповідачем, відповідачем відображено, що 21.08.2017 року, о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1, м. Кривий Ріг по вул. Гагаріна 64 на регульованому переході, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора.

До постанови надано письмові пояснення позивача, згідно яких він заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, вказує на відсутність доказів вчинення порушення ПДР та незрозумілість зображення автомобіля на відео.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.7.3.Правил дорожнього руху України передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Положеннями п. 8.10. Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постанова серії БР № 423433 від 21.08.2017 року не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Проте, відповідачем надано суду відеозапис, здійснений реєстратором, встановленим в автомобілі патрульної поліції та запис із боді-камери.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції судом досліджено відеозапис здійснений реєстратором, встановленим в автомобілі патрульної поліції, на який відповідач посилається, як на доказ обставини порушення позивачем п. 8.7.3 ПДР.

Згідно вказаного запису, судом встановлено, що патрульний автомобіль, перебував в протилежному напрямку відносно руху автомобіля позивача, також з даного запису не вбачається, що саме позивач, керуючи автомобілем Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав регульований пішохідний перехід та на який сигнал світлофору.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року №33 затверджений перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Положеннями пп. 19.2 Інструкції № 111 встановлено, що забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

З наведеного вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і необхідними доказами, одним з яких є відеозапис.

Відеозапис може бути таким доказом виключно за умови правомірності його здійснення, тобто на технічному пристрої, який відповідає зазначеним вище вимогам законодавства, та законно використовувався суб'єктом владних повноважень.

Натомість відповідачем жодних реквізитів, як то назви, моделі, серійного номера застосованого ним технічного пристрою до суду надано не було, що унеможливлює його ідентифікацію та співставлення з переліком технічних засобів, дозволених до використання для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а також встановлення певної відстані, швидкості руху та можливих похибок вимірювання у роботі з ним.

Сам позивач стверджує, що не здійснював проїзд на червоний сигнал світлофора, що також відобразив у письмових поясненнях на місці розгляду справи.

Наданий відповідачем відеозапис тверджень позивача не спростовує.

Також колегія суддів зазначає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 КУпАП приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В судовому засіданні переглянуто також відеозапис з боді-камери інспектора, яким подія правопорушення не зафіксована, а зафіксована процедура розгляду справи після зупинки автомобіля позивача.

При огляді вказаного запису судом встановлено, що на ньому позивач заперечує вчинення ним правопорушення.

Колегія суддів вважає, що оскільки обовязок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивачки ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у звязку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

У відповідності до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова з вищенаведених підстав підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище встановлене, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки в діянні позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2017р. по справі № 641/5735/17 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому ОСОБА_2 Геннадійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому ОСОБА_2 Геннадійовича щодо складання постанови серії БР № 423433 від 21.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП незаконними.

Визнати постанову серії БР № 423433 про адміністративне правопорушення від 21.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає згідно вимог ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 18.01.2018.