Справа № 804/8343/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року Справа № 804/8343/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії, -
У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому, просив визнати недійсним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3861/5 від 05.12.2017 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)" № 689 від 25.04.2013 року; поновити дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 689 від 25.04.2013 року; зобов'язати Міністерство юстиції України внести зміни до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України щодо поновлення свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 689 від 25.04.2013 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.12.2017 року Міністерством юстиції України видано наказ № 3861/5 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)", виданого ОСОБА_3, який позивач вважає протиправним, винесеним без повного та всебічного встановлення обставин та без дотримання норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Як слідує з позовної заяви, позивач ніколи не звертався до Міністерства юстиції України, або до будь-яких його територіальних підрозділів, установ, тощо, з письмовими заявами із проханням анулювати свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 689 від 25.04.2013 року. Крім того, на момент подання позову оригінал свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 689 від 25.04.2013 року, а також посвідчення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Міністерства Юстиції України не подавалось та залишається у позивача. Вважає, що відповідачем при прийнятті ОСОБА_5 Міністерства юстиції України від 05.12.2017 року, було допущено грубі порушення Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки до заяви не було надано оригінал Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Посилаючись на викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 5-7).
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У відзиві на позовну заяву виклали заперечення на доводи позивачи в яких зазначили, що Міністерством юстиції України відповідно до п.1 ч.1 ст. 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом МЮУ від 14.01.2013 р. № 93/5, та за підсумком розгляду заяв та документів, що надійшли до Міністерства юстиції України, було анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 689 від 25.04.2013, видане ОСОБА_3, на підставі його письмової заяви від 28.11.2017 року б/н щодо припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Посилаючись на зазначені обставини, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 43-45).
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що не вважає дії Міністерства юстиції України протиправними, оскільки відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі заяви, що надійшла від імені позивача, та в рамках встановлених законом повноважень.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_3 25.04.2013 року отримав свідоцтво № 689 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії.
05.12.2017 року Міністерством юстиції України видано наказ № 3861/5 «Про анулювання свідоцтв про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)», анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 689 від 25.04.2013 р., видане ОСОБА_3, на підставі його письмової заяви (а.с. 18).
Підставою для прийняття такого рішення стали документи, що надійшли на адресу Міністерства юстиції України, а саме: заява арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 28.11.2017 року б/н щодо припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), однак, відповідачем вищевказану заяву суду не надано. Інформацію про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 689 від 25.04.2013 року відповідачем було розміщено на офіційному веб-сайті Мінюсту України, з джерел якого позивач дізнався про оскаржуваний наказ.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом
Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначають Закон України № 2344-XII від 14.05.1992 р. «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та нормативні акти, прийняті Міністерством юстиції України, який є державним органом з питань банкрутства.
Відповідно до ст. 4 Закону України № 2344-XII, арбітражні керуючі є суб'єктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Згідно ст. 112 цього Закону, підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є, зокрема, його письмова заява.
Згідно п. 16 цього Порядку, у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених статтею 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва, та проект наказу Мінюсту України про анулювання такого свідоцтва.
Висновок підписує керівник структурного підрозділу або особа, яка виконує його обовязки.
ОСОБА_5 Мінюсту України про анулювання свідоцтва підписує Міністр юстиції України або особа, яка виконує його обовязки.
Копія наказу Мінюсту України про анулювання свідоцтва надсилається особі, діяльність арбітражного керуючого якої припинено, із супровідним листом за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обовязки, у триденний строк з дня видання наказу Мінюсту України про анулювання свідоцтва.
ОСОБА_5 Мінюсту України про анулювання свідоцтва може бути оскаржений в суді у порядку адміністративного судочинства.
ОСОБА_5 Мінюсту України про анулювання свідоцтва розміщується не пізніше наступного робочого дня з дня видачі цього наказу Мінюсту України на офіційному веб-сайті Мінюсту України в розділі «Видача свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» підрубрики «Банкрутство» рубрики «Напрямки діяльності».
Про анулювання свідоцтва у графу 8 Журналу заноситься відповідний запис.
Анульоване свідоцтво підлягає поверненню до Мінюсту України.
З пояснень представника відповідача та викладених письмових заперечень вбачається, що на адресу Міністерства юстиції України надійшла заява про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 28.11.2017 р., за результатами розгляду було складено Висновок та прийнято відповідачем ОСОБА_5 від 05.12.2017 року № 3861/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3 № 689 від 25.04.2013 року.
При цьому, заяву, яка стала підставою для прийняття відповідачем ОСОБА_5 від 05.12.2017 року № 3861/5, відповідачем суду не надано, як і доказів її надходження до Міністерства юстиції України, реєстрації у журналі, резолюцій керівників щодо руху вказаної заяви, тощо.
У судовому засіданні представник відповідача, пояснила, що оригінал Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до заяви не надавався, оскільки це право керуючого та законом не перебачено.
Крім того, відповідачем не надано доказів направлення у триденний строк оскаржуваного ОСОБА_5 від 05.12.2017 року № 3861/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) позивачу.
Разом з цим, позивач заперечив факт написання та направлення ним заяви про анулювання діяльності арбітражного керуючого на адресу Міністерства юстиції України та зазначив, що за фактом підроблення від його імені невстановленою особою документів, він звернувся до правоохоронних органів (а.с. 21-23).
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не звертався до Міністерства юстиції України із заявою про анулювання свідоцтва на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 05.12.2017 р., а тому не має підстав зазнавати негативних наслідків подання такої заяви від його імені невстановленою особою, визначених ст. 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом МЮУ від 14.01.2013 р. № 93/5.
Відповідно, наказ Міністерства юстиції України від 05.12.2017 р. № 3861/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3 № 689 від 25.04.2013 р., на підставі його письмової заяви, суд вважає таким, що виданий на підставі документа, належність якого ОСОБА_3 не підтверджена, що вказує на необхідність його скасування.
Зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваного наказу відповідачу не були відомі встановлені судом обставини, пов'язані з підробленням заяви ОСОБА_3 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, суд не вбачає підстав для визнання вказаного наказу недійсним або протиправним.
З метою захисту порушеного права позивача суд приходить, до висновку, що способом захисту прав позивача, саме скасування наказу Міністерства юстиції України № 3861/5 від 05.12.2017 року про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 689 від 23.04.2013 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3861/5 від 05.12.2017 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)" № 689 від 25.04.2013 року виданого ОСОБА_3.
Поновити дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 689 від 25.04.2013 року.
Зобов'язати Міністерство юстиції України внести зміни до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України щодо поновлення свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 689 від 25.04.2013 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1