Справа № 824/89/18-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

824/89/18-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

18 січня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/89/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД до начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД звернулося до суду з позовом до начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, в якому просить суд зобов'язати начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області винести постанову про передачу наказу господарського суду Чернівецької області від 30 червня 2011 року по справі №15/5027/138/2011 з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області до другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області не є тим органом в провадженні якого може знаходитись на виконанні виконавчий документ, а тому продовження вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженні №43670883 порушує права позивача щодо виконання рішення суду належним органом. Також позивач вказує про очевидність ознаки протиправності бездіяльності відповідача, які виражаються у порушенні прав позивача щодо виконання рішення суду належним органом.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та перевіривши наявні у справі матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання забезпечення позову регулюються главою 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (статті 150-158).

Згідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що дана заява про забезпечення позову надійшла до суду разом із позовною заявою 16 січня 2018 року, а відтак розглядається в межах строку та в порядку, встановленому частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, оцінивши доводи позивача, викладенні в обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог останніх щодо забезпечення судом даного позову. Позивачем не наведено переконливих доводів (обґрунтованих припущень), які б могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які вони просять, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Також позивачем не наведено переконливих доводів, які б свідчили про очевидність протиправності оскаржуваної бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача оскаржуваною бездіяльністю.

Доводи заявника про наявність очевидних ознак протиправності бездіяльності відповідача, які, за твердженням позивача, виражаються у порушенні його прав щодо виконання рішення суду належним органом, суд оцінює критично, оскільки наведення в ухвалі суду про забезпечення позову очевидних ознак протиправності бездіяльності відповідача буде в даному випадку фактично означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення в адміністративній справі, що є неприпустимим.

Крім того, варто зазначити що відповідно до частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відтак, суд вважає безпідставною та необгрунтованою заяву позивача про забезпечення позову, і не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД до начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.П. Лелюк