Справа № П/811/1754/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року справа № П/811/1754/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року (суддя Сагун А.В.) у справі №П/811/1754/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства ДЕМЕТРА-С у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 03.10.2017 за№ В-18151/0-12801/0/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства ДЕМЕТРА-С у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області розміром 5,9551 га.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що відповідачем протиправно відмовлено їй у наданні дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9551 га, у тому числі 5,9551 га ріллі, як члену фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 23,8204 га, за

кадастровим номером: :02:000:9024, на території Піщанобрідської сільської ради (за межами населеного пункту) Добровеличківського району Кіровоградської області.

зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2017 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9551 га, у тому числі 5,9551 га ріллі, як члену фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 23,8204 га, за кадастровим номером: :02:000:9024, на території Піщанобрідської сільської ради (за межами населеного пункту) Добровеличківського району Кіровоградської області.

Крім цього, судом встановлено контроль за виконанням судового рішення шляхом зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати суду звіт про виконання рішення суду у строк 30 днів з дня набрання законної сили постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № П/811/1754/17.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду мотивована встановленими обставинами справ, які свідчать про необґрунтованість відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. З цього приводу, суд вказав на те, що відмова відповідача не ґрунтуються на положеннях Земельного кодексу України, крім цього, відповідачем взагалі не було встановлено кому саме належить земельна ділянка, відносно якої позивачем порушено питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. З цих підстав суд вказав на неправомірність відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства ДЕМЕТРА-С у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 03.10.2017 за№ В-18151/0-12801/0/6-17. Визначаючи спосіб захисту порушено права, враховуючи дискреційні повноваження відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, суд вказав на те, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Не погодившись з постановою суду, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ухвалою суду від 08.12.2017р. залишено без руху та надано строк відповідачу для усунення її недоліків. У звязку з невиконанням ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, у визначені судом строки, апеляційну скаргу ухвалою суду від 11.01.2018р. повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі позивач просить зміни постанову суду першої інстанції, в частині визначеного судом способу захисту порушеного права. Позивач наполягає на тому, що належним способом захисту порушеного права є зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, про що і були заявлені позивачем вимоги. За позицією заявника апеляційної скарги, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі заявлених вимог, а встановивши обставини, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, був зобовязаний визначити спосіб захисту, який би ефективно поновив порушене право та на якому наполягав позивач.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, позивач є членом фермерського господарства ДЕМЕТРА-С (а.с. 20-26). Головою є ОСОБА_2 (а.с. 22, зворотній бік, 27).

Протоколом № 3 загальних зборів фермерського господарства фермерського господарства ДЕМЕТРА-С від 09.08.2017 прийнято рішення про розпаювання земельної ділянки 23,8204 га., яка увійшла до складу статутного фонду між членами фермерського господарства, в тому числі і позивачу у розмірі 5,95551 га. (а.с. 28).

Головою фермерського господарства фермерського господарства ДЕМЕТРА-С дано згоду на вилучення та розпаювання зазначеної земельної ділянки (а.с. 29).

Позивач звернувся із заявою до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9551 га, у тому числі 5,9551 га ріллі, як члену фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває в оренді ФГ Деметра-С загальною площею 23,8204 га, за кадастровим номером: :02:000:9024, на території Піщанобрідської сільської ради (за межами населеного пункту) Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 14).

До заяви були долучені документи, згідно додатку (а.с.14).

Листом від 03.10.2017 року №В-18151/0-12801/0/6-17 повідомлено позивача про відсутність підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, а саме вид цільового призначення земельної ділянки у поданій заяві не відповідає видам цільового призначення земельних ділянок, вказаних у частині шостій зазначеної статті Земельного кодексу України (а.с.15).

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стало підставою звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на вказані норми права суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач мав право відмовити позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність виключно з підстав викладених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Враховуючи те, що лист відповідача не містить інформації про порушення позивачем вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою із підстав, зазначених у листі від 03.10.2017 року №В-18151/0-12801/0/6-17, не відповідає вимогам чинного законодавства.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :02:000:9024 з 15.08.2012 перебуває в оренді фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.17-19). Вказана земельна ділянка не входить до складу статутного фонду фермерського господарства ДЕМЕТРА-С (а.с.24). Тобто, земельна ділянка не перебуває в користуванні позивача як члена фермерського господарства, і вказаним обставинам, при вирішенні заяви позивача, відповідачем не надано належної оцінки, що свідчить про необґрунтованість рішення відповідача, оскільки його прийнято без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушено права позивача є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про те, що визначений судом спосіб захисту порушено права має бути реальним та ефективним. Погоджується суд апеляційної інстанції і з доводами позивача про те, що суд, за певних обставин, може ухвалити рішення, яким зобовязати субєкта владних повноважень прийняти конкретне рішення на користь позивача.

В той же час, зобовязання відповідача прийняти певне рішення на користь позивача може мати місце у випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на свій розсуд.

Оскільки, у спірному випадку судом першої інстанції було встановлено, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, а саме не встановлено належність земельної ділянки відносно якої позивачем порушено питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, то суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у такому випадку не можливо зобовязати відповідача прийняти рішення саме про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України ( яка діяла в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність, у спірному випадку, застосувати положення ч.2 ст.11 КАС України з метою визначення належного способу захисту порушено права позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року у справі №П/811/1754/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з 16.01.2018р. та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк