Справа № 752/11857/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Костюк Л.О.,

при секретарі Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Автономної Республіки Крим про визнання відмови незаконною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати відмову у задоволенні запиту на інформацію протиправною;

- зобов'язати посадову особу прокуратури АРК надати позивачу для ознайомлення копії повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст. 442 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що19.05.2017 ОСОБА_2 звернувся до начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення АР Крим з інформаційним запитом щодо надання для ознайомлення копії повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.442 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с.5)

26.05.2017 позивачу було надано відповідь, якою позивачу відмовлено у задоволенні вказаного запиту, оскільки запитувана позивачем інформація містить таємницю досудового розслідування (а.с.7).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що запитувана позивачем інформація є таємницею досудового розслідування та відповідно до вимог ст. 222 ч.1 КПК України може бути розголошена лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим, а тому позов задоволенню не підлягає.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що запитувана позивачем інформація за будь-яких обставин не може бути конфіденційною або таємною.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, в провадженні Прокуратури АРК 18.05.2017 у межах кримінального провадження за фактом насильницького переселення представниками органів державної влади СРСР протягом травня -липня 1944 року представників кримськотатарського народу, а також представників інших національних груп з території Кримської АРСР до непристосованих для проживання районів Башкирської АРСР, Марійської АРСР та інших областей РРФСР, Узбецької РСР та Казахської РСР з метою часткового їх фізичного знищення повідомлено про підозру ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.442 КК України .

На даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування.

Стаття 1 КПК України передбачає, що порядок кримінального провадження на території України визначається кримінально-процесуальним законодавством України .

Сторонами кримінального провадження згідно глави 3 КПК України є сторона обвинувачення та сторона захисту .

Позивач по справі ОСОБА_2 не є стороною у даному кримінальному провадженні.

Статтею 221 КПК України регламентовано ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до його завершення стороною захисту, потерпілим. представниками юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.

Заборона розкриття відомостей досудового розслідування зумовлена особливостями кримінального провадження, зокрема, необхідністю встановлення та розшуку осіб, що вчинили кримінальне правопорушення, запобігання знищенню слідів та інших доказів винними особами або їх спільниками чи іншими зацікавленими в результатах досудового розслідування особами. Передчасне і неконтрольоване розголошення даних досудового розслідування може не тільки вплинути на хід досудового розслідування, завдати шкоди повноті й об'єктивності встановлення обставин кримінального правопорушення, а й інтересам потерпілого, підозрюваного й інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст. 222 КПК України лише слідчий, прокурор, як уповноважені на проведення досудового розслідування особи визначають зміст та обсяг даних досудового розслідування, які можуть бути оприлюднені і стати відомими певному або невизначеному колу осіб, зокрема, іншим учасникам кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ні слідчим, ні прокурором у кримінальному провадженні дозвіл на розголошення зазначених у запиті відомостей щодо вказаного кримінального провадження не надано.

Посилання апелянта на п. 4 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про інформацію» не беруться колегією суддів до уваги, оскільки запитувана позивачем інформація є таємницею досудового розслідування та відповідно до вимог ч.1 ст. 222 КПК України може бути розголошена лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстави для надання позивачу копій зазначених вище повідомлень про підозру ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у прокуратури АРК відсутні в зв'язку з чим відповідачем обгрунтовано відмовлено у наданні вказаної інформації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Вівдиченко Т.Р.,

Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлений 17.01.2018.