Справа № 808/3294/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року о 12 год. 06 хв.Справа № 808/3294/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (надалі позивач або ПАТ «Запоріжжяобленерго») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (надалі відповідач або ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати прийняту заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.09.2017 №284.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної перевірки додержання законодавства про працю відповідачем було прийнято оскаржувану постанову, якою за порушення строків виплати заробітної плати на позивач накладено штраф у розмірі 3 200 грн. Позивач вважає прийняту постанову протиправною та такою, що підляже скасуванню у звязку із відсутністю правових підстав для її прийняття. Так, оскаржувана постанова прийнята на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України у звязку із порушенням строків виплати заробітної плати, разом з тим відповідальність за порушення строків виплати заробітної плати передбачена абз. 3 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України. Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в позові, виходячи із підстав, що викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову (вх. №35647 від 14.12.2017). В обґрунтування заперечень зазначено, що під час проведення перевірки виконання приписів позивачем встановлено порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: порушення строків виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки. Вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачений законодавством України, а прийняте рішення є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам закону, та у звязку з цим просить відмовити в позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю виходячи із наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 06.09.2017 по 11.09.2017 на підставі наказу ГУ Держпраці у Запорізькій області №1098 від 01.09.2017 та направлення №713 від 01.09.2017 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено позапланову перевірку додержання ПАТ «Запоріжжяобленерго» законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, результати якої викладені в акті перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017.

За результатами перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог:

- ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати. Так, заробітна плата водію автотранспортних засобів ОСОБА_1 за червень 2017 року у розмірі 3 985,40 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 12.07.2017 у розмірі 1 451 грн.; 25.07.2017 у розмірі 1 166 грн.; 28.07.2017 у розмірі 917 грн.;04.08.2017 у розмірі 451,40 грн. Заробітна плата за липень 2017 року у розмірі 5 543,85 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 22.08.2017 у розмірі 488 грн.; 06.09.2017 у розмірі 657 грн.; та станом на дату перевірки у повному розмірі не виплачена. Заробітна плата за серпень 2017 року у розмірі 7 548,79 грн. станом на дату перевірки, відповідно до довідки наданої підприємством, не виплачена взагалі. Заробітна плата диспетчеру району мереж ОСОБА_2 за червень 2017 року у розмірі 6 200,46 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 12.07.2017 у розмірі 2 257 грн.; 25.07.2017 у розмірі 1 814 грн.; 28.07.2017 у розмірі 1 427 грн.; 04.08.2017 у розмірі 702,46 грн. Заробітна плата за липень 2017 року у розмірі 5 829,32 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 22.08.2017 у розмірі 513 грн.; 06.09.2017 у розмірі 691 грн.; та станом на дату перевірки у повному обсязі не виплачена. Заробітна плата за серпень 2017 року у розмірі 6 804,10 грн. станом на дату перевірки, відповідно до довідки наданої підприємством, не виплачена взагалі. За інформацією, відображеною у Звіті з праці ПАТ «Запоріжжяобленерго» за серпень 2017 року, заборгованість перед працівниками з виплати заробітної плати на 01.09.2017 складає 30 325,4 тис.грн., кількість працівників, яким своєчасно не виплачено заробітну плату складає 5 527 осіб. Таким чином: п. 1 припису №08-05-089/0228-0140 від 03.03.2017 не виконано; п. 1 припису №08-05-089/0229-0141 від 03.03.2017 не виконано; п. 1 припису №08-05-089/0260-0152 від 09.03.2017 не виконано; п. 1 припису №08-05-089/0519-0294 від 17.05.2016 не виконано;

- ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки. Так, відповідно до наказу №6079-в про надання відпустки від 06.07.2017, вантажник служби матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_3 перебував у щорічній відпустці тривалістю 14 календарних днів у період з 25.08.2017 по 07.09.2017, що підтверджується Табелем обліку та використання робочого часу. Відповідно до наказу №6258-в про надання відпустки від 11.07.2017, інспектор з контролю за виконанням доручень адміністративного відділу ОСОБА_4 перебувала у щорічній відпустці тривалістю 28 календарних дні у період з 21.08.2017 по 18.09.2017, що підтверджується Табелем обліку та використання робочого часу. Однак, згідно довідки №207/06 від 08.09.2017 заробітна плата за час щорічної відпустки (у тому числі і вищезазначених працівників) за липень та серпень 2017 року станом на 01.09.2017 враховується у складі невиплаченої заробітної плати та виплачується пропорційно погашенню заробітної плати. Таким чином: п. 2 припису №08-05-089/0519-0294 від 17.05.2016 не виконано.

26.09.2017 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області за результатами розгляду акту перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017 прийнято у відношенні ПАТ «Запоріжжяобленерго»:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284, якою за порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки; на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Запоріжжяобленерго» накладено штраф у розмірі 3 200 грн.;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №285, якою за порушення вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати.; на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Запоріжжяобленерго» накладено штраф у розмірі 9 600 грн.

Не погоджуючись із правомірністю постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284 від 26.09.2017, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р «Питання Державної служби з питань праці» на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом (пункт 7 Положення).

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань проводить, зокрема, моніторинг у сфері оплати праці в частині своєчасної і не нижче визначеного державою мінімального розміру оплати праці.

У відповідності до підпункту 54 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (надалі Закон № 877-V).

Частинами 4 та 5 статті 2 Закону № 877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобовязані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №295 від 26.04.2017 (надалі Порядок №295).

Пунктами 19, 20 Порядку №295 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в обєкта відвідування.

За змістом пункту 27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень обєкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Згідно з п. 29 Порядку №295, заходи до притягнення обєкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Частиною першою статті 265 Кодексу законів про працю України визначено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 265 Кодексу законів про працю України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (далі Порядок №509).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи) (абз. 1 п. 2 Порядку №509).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади (абз. 4 п. 2 Порядку №509).

Відповідно до абз.абз. 2 4 п. 8 Порядку №509, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці пятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітитки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів субєктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду акту перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284 від 26.09.2017, якою за порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки; на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Запоріжжяобленерго» накладено штраф у розмірі 3 200 грн.

Також, того ж дня заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №285 від 26.09.2017, якою за порушення вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати.; на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Запоріжжяобленерго» накладено штраф у розмірі 9 600 грн.

Абзацом 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Як встановлено судом зі змісту оскаржуваної постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284 від 26.09.2017, фактичною підставою для її прийняття стали висновки акту перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017 про те, що на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки.

Водночас, абзацом 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Отже, відповідачем за результатами проведеної перевірки було встановлено факт порушення позивачем вимог трудового законодавства в частині порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, а відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 3 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача штрафу на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, оскільки за наслідками перевірки не було встановлено порушень позивачем інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

При розгляді даної справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цим вимогам відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене, суд вважає, що, прийнята відповідачем постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284 від 26.09.2017 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову №284 від 26 вересня 2017 року про накладення на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» штрафу за порушення законодавства про працю, прийняту заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова