Справа № 2-а-167/10
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-167 2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Івановій І.В.

при секретарі - Козир К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірах, встановлених законом, та про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

V

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова та просив постановити рішення, на підставі якого зобовязати відповідача провести з 01.03.2008 року перерахунок та виплатити заборгованість з державної пенсії в мінімальному обємі у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача після здійснення відповідного перерахунку та виплати заборгованості призначити до виплати позивачу у законодавчо встановлених розмірах державну пенсію в мінімальному обємі у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є інвалідом 2-ої групи, віднесеної до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому має право на отримання різних пільг, компенсацій і допомоги, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», серед яких і право на одержання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч.4 ст. 54 вказаного Закону повинен бути не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, розмір якої у відповідності до ст.. 50 того ж Закону, повинен складати 75 % мінімальної пенсії. Проте, нарахування та виплата вказаних соціальних виплат протягом 2008 року здійснювалася відповідачем в значно менших розмірах, ніж то передбачено законодавством.

У судове засідання позивач зявився, підтримав свій адміністративний позов у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні вищенаведеним.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав свої письмові заперечення проти позову, просив розглядати справу за його відсутністю.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК та копією посвідчення ( а.с. 2-3).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Каркова та отримує пенсію.

Згідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначити ся за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Положення даних норм співпадає з приписом п.4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997 року № 523.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч.З ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та Законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначаються Законом України «Про державне соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Абзац 3 ст. 1 Закону України «Про державне соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачає встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюються для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомога ми по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та Законів України.

Прожитковий мінімум встановлюються Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд приходить до висновку, що визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги.

Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.І ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року та № 654 від 16.07.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача на ч.5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-У1, прожитковий мінімум становить з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 468 грн.

Суд, даючи оцінку вищевикладеному приходить до висновку про невідповідність дій відповідача щодо виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та діючому законодавству.

Згідно ч.І ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування рішення, зобовязання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 3, 6-9, 11, 17, 69-71, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірах, встановлених законом, та про стягнення заборгованості - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова по відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести виплату недоплаченої пенсії, з 01 березня 2008 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Іванова