Справа № 804/5438/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 р. Справа № 804/5438/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Врони О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТА-РОДАС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТА-РОДАС» (далі ТОВ «АРТА-РОДАС») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з позовними вимогами визнати протиправними та скасувати:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки, що стали підставою для винесення контролюючим органом оскаржуваних рішень, є безпідставними, оскільки зроблені без дослідження первинних документів позивача. Такі документи позивач не надав на запит контролюючого органу з огляду на те, що запит надіслано з порушенням вимог податкового законодавства, що звільняє позивача від обовязку надавати на нього пояснення та докази на їх підтвердження.
Відповідач надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, у яких просив залишити адміністративний позов без задоволення. В обґрунтування заперечень зазначено, що підприємством не надано пояснень та документів на їх підтвердження на запит, внаслідок чого контролюючий орган вважає такі документи відсутніми. Натомість, під час перевірки на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних, узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» неможливо підтвердити реальність фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АРТА-РОДАС» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року.
Враховуючи той факт, що господарські операції між ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» та ТОВ «АРТА-РОДАС» не відбулися, ТОВ «АРТА-РОДАС» при декларуванні допущено порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 417 528,09 грн., а саме: за листопад 2016 року на суму ПДВ 78 448,09 грн.; за грудень 2016 року на суму ПДВ 339 080,0 грн. Зазначені висновки акту перевірки стали підставою для винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлено на адресу позивача запит «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 30.03.2017 року №5533/10/04-36-14-12-12, в якому зазначено, що контролюючим органом виявлено факти, які свідчать про недостовірність визначення ТОВ «АРТА-РОДАС» даних податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» за період листопад грудень 2016 року. У звязку з чим, позивача було зобовязано надати копії документів та пояснень, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» за вищевказаний період.
Передумовою надіслання позивачу зазначеного запиту, стало отримання відповідачем листа ДФС України від 13.03.2017 року №6170/7/99-99-14-02-01-17 „Про організацію роботи щодо відпрацювання ймовірних вигодонабувачів схемного податкового кредиту, в якому, крім іншого, зазначалось про необхідність відпрацювання схем ухилення від оподаткування, за якими було сформовано „сумнівний ПДВ за рахунок залучення певних субєктів господарювання, в тому числі і контрагента позивача - ТОВ „Ліагро ОСОБА_1.
Листом від 17.05.2017 року №15 ТОВ «АРТА-РОДОС» надало відповідь до ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо неправомірності запиту контролюючого органу про надання податкової інформації.
У звязку з ненаданням документів на обовязковий запит відповідача, ГУ ДФС у Дніпропетровській області видано наказ від 29.06.2017 року №3376 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «АРТА-РОДАС» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, тривалістю 5 робочих днів.
Обставини того, що контролюючим органом правомірно винесено наказ від 29.06.2017 року №3376, оскільки позивачем не надано у встановленому законодавством порядку пояснень та їх документального підтвердження на обовязковий письмовий запит відповідача від 30.03.2017 року №5533/10/04-36-14-12-12, який оформлено у відповідності до вимог ст.73 ПК України на підставі податкової інформації, доведеної до ГУ ДФС України листом ДФС України від 13.03.2017 року №6170/7/99-99-14-02-01-17, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №804/4351/17, в якій брали участь ті самі особи, і що набрало законної сили 09.11.2017 року за результатом апеляційного оскарження, а тому не доказуються у справі, що розглядається.
Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до акту перевірки та матеріалів справи, в ході проведення перевірки підприємства ТОВ «АРТА-РОДАС» контролюючим органом було складено запит «Про надання документів» від 03.07.2017 та з метою вручення даного запиту здійснено вихід за податковою адресою підприємства (м.Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 1-Н, кв. (офіс) 203). Проте, за вказаною адресою керівник підприємства ОСОБА_2 була відсутня, про що складено акт від 03.07.2017 №7024/04-36-14-17/38431729.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області 04.07.2017 складено запит «Про надання документів» та з метою вручення даного запиту здійснено вихід за податковою адресою підприємства (м.Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 1-Н, кв. (офіс) 203). Проте за вказаною адресою керівник підприємства ОСОБА_2 була відсутня, про що складено акт від 04.07.2017 року за №7074/04-36-14-17/38431729.
Також 05.07.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено запит №1/3 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», який надіслано засобами поштового звязку за податковою адресою підприємства.
Відповідно до запиту №1/3 від 05.07.2017 року запитувані документи необхідно надати у термін до 15 год. 30 хв. 05.07.2017 року.
Сторонами визнається, що позивачем не надано документів на запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області №1/3 від 05.07.2017 року. Керуючись положеннями п.44.6 ст. 46 Податкового кодексу України, податковий орган вважав, що у платника податків відсутні запитувані документи податкової звітності, які можуть підтвердити реальність фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АРТА-РОДАС» з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1».
У звязку з цим при проведенні перевірки використано наступні документи:
- податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ «АРТА-РОДАС» за листопад 2016 року від 19.12.2016р. № НОМЕР_1, за грудень 2016 року від 17.01.2017 р. № НОМЕР_2;
- додаток № 5 «Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової декларації з ПДВ за листопад, грудень 2016 року;
- дані інформаційних ресурсів ДПІ у Соборному районі м. Дніпра ДПС - АІС «Податковий Блок», база даних Єдиного реєстру зареєстрованих податкових накладних.
Відповідно до акту перевірки №7344/04-36-14-17/38431729 від 13.07.2017 року у звязку з ненаданням ТОВ «АРТА-РОДАС» згідно з Єдиним реєстром податковим накладних (ЄРПН0) реєстрація та отримання податкових накладних ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» відбувається починаючи з 10 жовтня 2016 року по 30 грудня 2016 року. Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» встановлено наступне.
ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» здійснює придбання великої кількості будівельних матеріалів, що потребують наявність складських приміщень для зберігання та транспортування. Проте, їх обсяги не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Ліагро ОСОБА_1 Г руп».
Згідно аналізу асортименту придбаної номенклатури товару не встановлено придбання ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» товару - «Чушка 05Ц5С5 (Бронза ОЦС 5-5-5)» та «Мідь фосфориста МФ9». Також, відсутнє придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності: газу, електроенергії, не встановлено придбання послуг по оренді землі, офісних та складських приміщень, навантажувально-розвантажувальних робіт, та інше.
За результатами аналізу ЄРПН за весь період діяльності ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» по ланцюгу взаємоповязаних господарських операцій з руху товару «Чушка 05Ц5С5 (Бронза ОЦС 5-5-5)» та «Мідь фосфориста МФ9», встановлена відсутність джерела його законного введення в обіг та реального задекларованого виробництва (обрив ланцюга).
Також, ГУ ДФС у м. Києві складено узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» з питань проведення фінансово - господарських операцій з постачальниками та покупцями за листопад, грудень 2016 від 12.04.2017 №89/26-15- 14-04-05, згідно якої ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» створено штучну видимість здійснення господарських операцій з контрагентами (зокрема, ТОВ «АРТА-РОДАС») шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цими контрагентами.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до висновків акту перевірки №7344/04-36-14-17/38431729 від 13.07.2017 року неможливо підтвердити реальність фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «АРТА-РОДАС» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року в частині придбання товару («Чушка 05Ц5С5 (Бронза ОЦС 5-5-5), Мідь фосфориста МФ9, Стартерна акумуляторна батарея»). Враховуючи той факт, що господарська операція між ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» та ТОВ «АРТА-РОДАС» поставка товару «Чушка 05Ц5С5 (Бронза ОЦС 5-5-5), Мідь фосфориста МФ9, Стартерна акумуляторна батарея» не відбулася, ТОВ «АРТА-РОДАС» при декларуванні допущено порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (ПДВ) на загальну суму ПДВ 417528,09 грн., а саме:
- за листопад 2016 року на суму 78 448,09 грн.
- за грудень 2016 року на суму 339 080,0 грн.
На підставі висновків акту перевірки №7344/04-36-14-17/38431729 від 13.07.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення від 09.08.2017 року:
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
За правилами підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Кодексу).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пункт 198.3 статті 198 Кодексу).
При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Кодексу).
Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу визначено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10. статті 201 Кодексу).
Слід зазначити, що статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Тобто, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій. Відповідно, оформлені належним чином податкові накладні є документами, які є підставою для нарахування податкового кредиту підприємства.
Між тим, наявність податкових накладних та інших первинних документів є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту підприємства, оскільки право на їх оформлення надають лише реальні господарські операцій, за результатами яких платник податків формує податковий кредит.
Стаття 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює право і обов'язок суду оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Проаналізувавши зазначені правові норми, суд приходить до висновку про те, що без надання належної правової оцінки первинним документам по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» відповідачем в основу висновків відносно порушення позивачем вимог Податкового кодексу України покладена інформація з інформаційних баз даних податкового органу, зокрема, АІС «Податковий блок».
Співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.
Інформаційні бази даних фіскальної служби не мають статусу офіційних, не сертифіковані, контроль за ними не регламентований. Записи в інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться.
При цьому, аналізуючи запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.07.2017 року №1/3 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», суд звертає увагу на наступне.
Так, зазначений запит складено 05.07.2017 року з вимогою надати перелічені в ньому документи (по 18 пунктам) до 05.07.2017 (тобто у цей же день) до 15 години 30 хвилин. При цьому, відповідач не заперечує, що такий запит не вручено під розписку уповноваженій особі ТОВ «АРТА-РОДАС», а надіслано засобами поштового звязку за податковою адресою підприємства.
Зазначені дії контролюючого органу (відповідача) унеможливлюють виконання платником податків (підприємством позивача) цього запиту, оскільки при надісланні запиту з установленням строків надання документів, що не відповідають принципу розумності, порушено інтереси платника податків щодо надання обгрунтованих строків для підготовки належних пояснень та документів на їх підтвердження, враховуючи значний обсяг документів, що підлягають обробці.
Отже, враховуючи вищевикладене, застосування штрафу до позивача за неподання запитуваних документів є безпідставним.
Судом на офіційному сайті ДП «Укрпошта» перевірено статус відстеження та зясовано, що відправлення за зазначеними штриховими ідентифікаторами отримані підприємством позивача лише 18.07.2017 року, тобто після закінчення перевірки, що також свідчить про відсутність у позивача можливості належним чином виконати вимоги запиту від 05.07.2017 року №1/3.
Крім того, законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
Разом з тим, судом були досліджені та оцінені надані позивачем первинні документи на підтвердження реальності його господарських операцій з ТОВ «Ліагро ОСОБА_1», під час чого встановлено, що між позивачем та ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» укладено договір поставки №24/1 від 24.11.2016р. предметом якого є товари зазначені у специфікаціях-додатках до нього.
Специфікацією №2 від 30.11.2016р. передбачається передання у власність покупця «міді фосфористої МФ9» у кількості 26,7 кг, вартістю 222,90 грн./кг на загальну суму 5951,43 грн., ПДВ І190,28 грн., разом з ПДВ 7141,72 грн. та сплату відповідної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.
Специфікацією №3 від 06.12.2016р. передбачається передання у власність покупця «стартерної акумуляторної батареї, що не обслуговується та складається із 8 послідовно з'єднаних акумуляторів (один комплект) 12 7еМа 214 12 Вольт 214 Ач (96 Вольт 214 Ач)» у кількості 7 штук, вартістю 242200,00 грн./к-т на загальну суму 1695400,00 грн., ПДВ 339080,00 грн., разом з ПДВ 2034480,00 грн. та сплату відповідної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.
Відповідно до п.3.4 Договору до рахунку на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товарів).
Відповідно до п.4.2 Договору передбачено, що доставка товару здійснюється силами та за рахунок Замовника, що підтверджується товарно-транспортними накладними та квитанцією на перевезення.
Перехід права власності на товарно-матеріальні цінності відбувся відповідно до видаткових накладних.
Суму податкового кредиту сформовано відповідно до складеної та зареєстрованої постачальником податкової накладної та відображено у податковій декларації з податку на додану вартість відповідних періодів.
Оплату отриманих від ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» товарно-матеріальних цінностей здійснено у повному обсязі, заборгованість відсутня, що підтверджується банківськими виписками, копії яких містяться в матеріалах справи.
Первинні документи містять всі обов'язкові реквізити, отже, такі документи є належними доказами реальності здійснених господарських операцій.
Також суд зазначає, що використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача підтверджується наступним. Між позивачем та ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» укладено низку договорів поставки, зокрема:
Перехід права власності на товарно-матеріальні цінності відбувся відповідно до складених видаткових накладних та зафіксованих в них господарських операціях.
Суму податкового зобовязання сформовано відповідно до складених та зареєстрованих позивачем податкових накладних, які відображено у податкових деклараціях з ПДВ відповідних податкових (звітних) періодів.
Таким чином, доводи відповідача про нереальність господарських операцій під час взаємовідносин позивача та його контрагента, судом оцінюються критично, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження такого факту.
Отже, позивачем податковий кредит сформований у відповідності з зазначеними положеннями Податкового кодексу України. Відтак суд приходить до висновку щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту спірного періоду за результатом виконання господарських взаємовідносин з зазначеним контрагентом.
Натомість відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість формування податкового кредиту за результатом виконання господарських операцій з вказаним контрагентом.
За приписами підпунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то, залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, сума бюджетного відшкодування формується як від'ємне значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом за відповідний податковий період. У наступному податковому періоді ця сума підлягає бюджетному відшкодуванню платнику податку за умови сплати податку на додану вартість разом з ціною товару постачальникам товарів. При цьому, необхідною умовою є фактичне отримання товару для його використання у господарській діяльності платника податків.
Обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагента ТОВ «Ліагро ОСОБА_1» товарів, на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) ПДВ до податкового кредиту та відповідно права на бюджетне відшкодування такого податку, відповідачем не спростовано.
Укладений договір не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, інших відомостей, які б свідчили, зокрема, про необґрунтоване завищення позивачем суми витрат та податкового кредиту, відповідачем до суду не надано, а судом таких обставин не встановлено.
Висновки податкового органу, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, про неправомірність формування податкового кредиту ґрунтуються на підставі лише тих даних, які містяться в інформаційних базах відповідача без врахування первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення операцій позивача із зазначеним контрагентом.
Крім того, висновок податкового органу про те, що порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства свідчить про відсутність у позивача права на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту, - є помилковим з огляду на те, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.
Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.
З огляду на зазначене, суд не погоджується з висновками перевірки, що стали підставою для винесення ГУ ДФС у Дніпропетровській області оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТА-РОДАС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3