Справа № 156/1214/17
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1214/17
Номер провадження: 2-а/156/3/18
Рядок статзвіту №18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М.

за участю: секретаря Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 156/1214/17 за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського відділення поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Іваничівського відділення поліції ГУНП у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Адміністративний позов мотивує тим, що інспектором СРПП № 1 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 10.11.2017 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 103125 від 10.11.2017, час вчинення 10.11.2017року 23 год.45 хв. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 за керування автомобілем MAZDA 6, номерний знак НОМЕР_1 з підстав «керування автомобілем, у якого не світився номерний знак, що не давало чітко розгледіти номерний знак з відстані 20 метрів». Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності. Так, диспозиція ч. 6 ст. 121 КУпАП, за якою його притягнено до адміністративної відповідальності, не передбачає такого порушення за знак, який не світиться. Крім того, відсутні докази, які б підтверджували його вину, постанова винесена з порушенням п. п. 9,10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а справу відносно нього закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором СРПП № 1 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 103125 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, у якого не світився номерний знак, чим порушив ПДР.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст. 10 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку. Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення; також вказані докази не представлені Відповідачем під час судового розгляду.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Посилання на будь-який із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно підп. 2 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). У зв'язку із вищевикладеним, позовна заява в частині закриття провадження у справі не підлягає до задоволення.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП , ст. ст. 19, 205, 241-246, 286 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову серії БР № 103125 від 10.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров