Справа № 804/5106/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 рокусправа № 804/5106/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1), ухвалену о 12 годині 55 хвилин в м. Дніпро, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в :

10 серпня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2017 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% на загальну суму 28052,30 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області неправомірно зроблено висновок про порушення позивачем граничного строку сплати податкового зобовязання, що і стало підставою для прийняття останнім оскаржуваного податкового повідомлення рішення. Позивач зазначає, що граничним днем сплати суми податку на прибуток задекларованої в декларації за 2016 рік є 19.02.2017 року, тобто останній день припадає на вихідний день (неділя). При цьому, Податковим кодексом України визначено: якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Однак, законодавцем не визначено граничного строку сплати податків, якщо останній день такої сплати припадає на вихідний (святковий) день, відтак, застосування ГУ ДФС у Дніпропетровській області штрафної санкції за порушення граничних строків сплати податкового зобовязання є протиправним, а оскаржуване податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 24 травня 2017 року №, винесене ГУ ДФС у Дніпропетровській області у Дніпропетровській області. Судовий збір на користь позивача стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з постановою суду Дніпропетровське управління офісу великих платників податків ДФС України звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 24 травня 2017 року на підставі акту перевірки №261/28/10-46-13-25008540 від 03.05.2017 року заявником винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення №, яким позивачу визначено суму штрафної (фінансової) санкції з ПДВ у розмірі 10% у сумі 28051.30 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання за затримку в 1 календарний день. Заявник зазначає, що сама перевірка проведена та оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено Дніпропетровським управління Офісу великих платників податків ДФС, однак як виходить з тексту судового рішення, позивачем та судом в якості відповідача у справі визначено ГУ ДФС у Дніпропетровській області. У звязку з зазначеним, заявник апеляційної скарги не отримував жодного процесуального документу у даній справі та був позбавлений можливості брати участь у справі та всіх прав сторони. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції встановивши, що з адміністративним позовом звернулась не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особа, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну відповідача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Також, заявник зазначає, що факт несвоєчасної оплати податку на прибуток позивачем підтверджено даними ІКП платника. Станом на 19.02.2017 року особовому рахунку підприємства «Податок на прибуток приватних підприємств» виник податковий борг у розмірі 280 523 грн. ПК України не передбачено перенесення граничних строків сплати грошових зобовязань, якщо останній день строку припадає на вихідний (святковий) день.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «Будкомплект» зазначає, що 17 лютого 2017 року ТОВ «Будкомплект» було подано Банку платіжне доручення №9715 для здійснення перерахування коштів у розмірі 280 525 грн. на розрахунковий рахунок №9002 призначення платежу сплата податку на прибуток за ІУ квартал 2016 року. Вказане платіжне доручення було надане банку через систему дистанційного розрахункового обслуговування. Таким чином на думку позивача вбачається, що платником вчинено дії щодо сплати податку на прибуток в термін визначений ПКУ, а саме: до настання граничного строку.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» 09 лютого 2017 року подано до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС податкову декларацію з податку а прибуток підприємств за 2016 рік (№), в якій задекларовано суму податку на прибуток, що підлягає сплаті по строку 19.02.2017 року у розмірі 280 525,0 грн..

ТОВ «Будкомплект» проведено оплату узгодженої суми податку на прибуток підприємств за 2016 рік у розмірі 280 525.0 грн. платіжним дорученням №9715 від 17.02.2017 року, фактично оплата до спеціального фонду бюджету надійшла 20 лютого 2017 року.

05 травня 2017 року посадовими особами Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС було проведено камеральну перевірку ТОВ «Будкомплект» з питань своєчасності сплати до бюджету суми податку на прибуток приватних підприємств за ІУ квартал 2016 року, результати оформлені актом від 03.05.2017 року №261/28-12-46-13-25008540.

За наслідками перевірки податковий органі дійшов висновку щодо порушення ТОВ «Будкомплект» п. 57.1 ст. 57 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями, відповідно до якого встановлено факт несвоєчасної сплати до бюджету суми податку на прибуток за ІУ квартал 2016 року, визначеної в податковій декларації з податку на прибуток за 2016 рік (НОМЕР_1 від 09.02.2017 року) у розмірі 280 523 грн. (строк сплати до 19.02.2017 року) із затримкою на 1 календарний день.

На підставі висновків акту перевірки Дніпропетровським управління офісу великих платників податків ДФС було прийнято податкове повідомлення рішення від 24 травня 2017 року №, яким до ТОВ «Будкомплект» застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого податкового платежу у розмірі 27 052 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення рішення № від 24 травня 2017 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області при прийнятті податкового повідомлення рішення діяло із порушенням вимог норм податкового законодавства, то достатніми є підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

За правилами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 137.4 статті 137 Податкового кодексу України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

За правилом пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно із частиною п'ятою статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Встановлені обставини справи свідчать, що платником податків грошове зобов'язання сплачено згідно платіжного доручення №9715 від 17.02.2017 року на суму 280525 грн., яке прийнято до виконання ПАТ КБ ПриватБанк 17.02.2017 року до виконання та операцію проведено банком 20.02.2017 року о 00:01, що вбачається із відміток банку на платіжному дорученні.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня

1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Оскільки 19.02.2017 року припадало на неділю, фактичне зарахування коштів на наступний робочий день після граничного терміну погашення платежу не є порушенням у формі бездіяльності платника податку, що обумовлює застосування розглянутого штрафу.

Крім того, на думку суду, для умов застосування санкцій передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України, встановленню підлягають обставини, що платник податків не вчинював дій, спрямованих на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. Позивачем у справі було вчинено дії для здійснення сплати узгодженого податкового платежу у строк визначений ст. 57 ПК України, фактичне зарахування коштів на відповідний рахунок та їх відображення в ІКП платника в перший понеділок після неробочої неділі на яку припадав кінець граничного строку, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до ТОВ «Будкомплект» штрафних санкцій передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

В свою чергу суд апеляційної інстанції зазначає, що зробивши вірний висновок про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення рішення, суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення суду.

Так, як вбачається з матеріальної справи, камеральну перевірку, оформлену актом від 03.05.2017 року у відношенні позивача було проведено та податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2017 року було прийнято Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС.

Тобто, саме Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС є субєктом владних повноважень, який прийняв податкове повідомлення рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Між тим, як вбачається з адміністративного позову та судового рішення, ТОВ «Будкомплект» заявлено адміністративний позов не до тієї особи, якій належить бути відповідачем у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 КАС України, в редакції чинній на час розгляду адміністративного позову, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 52 КАС України, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Однак, судом першої інстанції не було встановлено, що у справі, яка розглядається з адміністративним позовом, ТОВ «Будкомплект» звернулось не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом.

Тобто, встановлені судом обставини не відповідають дійсним обставинам справи, а справу розглянуто без участі субєкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення, без врахування його позиції та доводів, як особи, яка повинна відповідати за даним адміністративним позовом. Вказане свідчить, що і висновки суду не відповідають обставинам в справі.

Відповідно до приписів п.4 ч. 3 ст. 317 КАС України( в редакції з 15.12.2017 року), порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог ТОВ «Будкомплект».

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.308,ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі №804/5106/17 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 травня 2017 року прийняте Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1600 грн.за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення буде складено 18 січня 2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай