Справа № 819/68/18
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення адміністративного позову

Справа № 819/68/18

19 січня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб'юка П.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 (46008, м. Тернопіль, вул. Оболоня, 41, і.н., 23.03.1988 р.н.) до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (46001, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Листопадова, будинок 5, і.к. 04058344) про визнання протиправним та скасування пункту 8 додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017, шляхом зупинення його дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 8 додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017 .

Ухвалою суду від 18.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити дію пункту 8 переліку обєктів, що підлягають демонтажу - додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017.

Дана заява обґрунтована тим, що існує небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по даній справі, оскільки відповідач відповідно до пункту 8 додатку до рішення Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017 включив тимчасову споруду по вулиці Оболоня (біля будинку 41) м. Тернопіль Тернопільської області, яка належить позивачу, до переліку об'єктів, які підлягають демонтажу. Вважає, що таке рішення є очевидно протиправним, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до знищення власності позивача.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали заяви та поданих позивачем письмових доказів, суд встановив наступне.

Як вбачається з долученої позивачем до позову копії рішення та інформації на офіційному web-сайті Тернопільської міської ради, виконавчим комітетом Тернопільської міської ради винесено рішення №1026 від 27.12.2017, відповідно до п.1 якого вирішено в 10-ти денний термін провести роботи з демонтажу тимчасових споруд, власники яких не встановлені, згідно з Додатком до рішення. До переліку обєктів які підлягають демонтажу, пункт 8 Додатку до даного рішення, включено тимчасову споруду (металевий вагон), що знаходиться по вулиці Оболоня (біля будинку 41) м. Тернопіль Тернопільської області.

Разом з тим, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.1998 ААН №237283, виданого державним нотаріусом ОСОБА_2 першої Тернопільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 успадкувала від батька - ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Оболоня, 41, в тому числі, гараж дощатий зазначений в генплані під літерою "Б".

Крім цього, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 11.10.2000 №1004 затверджено висновки по встановленню металевого гаража на території будинковолодіння за адресою вул. Оболоня, 41, м. Тернопіль гр. ОСОБА_1 та зобов'язано внести відповідні зміни в технічну документацію.

Також, позивачем до позовної заяви долучено технічний паспорт на житловий будинок за адресою вул. Оболоня, 41 від 17.11.2000, в якому під літерою "Б" значиться металевий гараж площею 24,8 м.кв, фундамент моноліт.

Вказані обставини підтверджуються копіями письмових доказів які долучені до позовної заяви та завірені позивачем.

Позивач у позові та заяві про забезпечення позову зазначає, що дана споруда належить йому на праві власності, а невжиття заходів забезпечення позову призведе до знищення його власності (демонтаж гаража), для відновлення якої, у випадку задоволення даного позову необхідно буде витратити значні кошти.

Також позивач вказує про очевидну протиправність оскарженого рішення відповідача в частині що стосується його права власності.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною 4 статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд не погоджується з твердженням позивача про очевидну протиправність оскарженого рішення відповідача, оскільки, як вбачається з самого рішення, власник вказаного майна не був встановлений управлінням муніципальної поліції, а саму споруду за відсутності правовстановлюючих документів відповідач кваліфікував як тимчасову. Враховуючи наведене, при прийнятті рішення відповідач керувався Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про регулювання містобудівної діяльності", Земельним кодексом, і протиправність такого рішення може бути встановлена лише за результатами розгляду справи судом.

Одночасно, суд враховує, що оскарженим рішенням відповідача №1026 від 27.12.2017 вирішено в 10-ти денний термін провести роботи з демонтажу тимчасових споруд, власники яких не встановлені, в тому числі тимчасову споруду (металевий вагон), що знаходиться по вулиці Оболоня (біля будинку 41) м. Тернопіль Тернопільської області (пункт 8 Переліку об'єктів, які підлягають демонтажу).

Таким чином, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що існують підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, але спосіб забезпечення обрано позивачем невірно.

Позивач просить зупинити дію пункту 8 додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017.

Проте, Додаток до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017 є лише переліком об'єктів та не визначає способу і строку вчинення будь-яких дій із вказаним у ньому майном.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта, тобто, дії самого рішення відповідача, в частині що стосується спірного права позивача.

Таким чином, належним видом забезпечення позову в даному випадку є зупинення дії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017 в частині демонтажу споруди за адресою вул. Оболоня (біля будинку №41) м. Тернопіль Тернопільської області, вказаної у пункті 8 (восьмому) Додатку до рішення.

Такий вид забезпечення позову відповідає і є співмірним заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаний з предметом спору, необхідний і достатній для забезпечення виконання судового рішення.

Що стосується інтересів відповідача, то у разі встановлення у справі інших обставин чи настання підстав визначених у ст.157 КАС України, застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані і оскаржене рішення відповідача можливо буде виконати в загальному порядку.

Натомість, у разі невжиття заходів забезпечення позову та виконання рішення по демонтажу вказаної споруди, для відновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Керуючись ст. ст. 150,151,154 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1026 від 27.12.2017 в частині демонтажу споруди за адресою вул. Оболоня (біля будинку №41) м. Тернопіль Тернопільської області, вказаної у пункті 8 (восьмому) Додатку до рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію даної ухвали направити позивачу та відповідачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили за правилами, визначеними статтею 256, КАС України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок, встановлений статтею 295 КАС України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.