Справа № 168/767/17
Суддя: Назарук О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/767/17
Провадження № 2-а/168/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції Волинської області ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення «Правил дорожнього руху» незаконними та скасувати постанову відповідача серії ДР №011416 від 17 листопада 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 17 листопада 2017 року близько 09 год. 19 хв. керуючи автомобілем «Ман», з державним реєстраційним номером АС 7551 ВА, на автодорозі Ковель-Луцьк на повороті до населеного пункту Любитів був зупинений відповідачем, який повідомив, що ОСОБА_2А перед поворотом на право не ввімкнув світловий покажчик зміни напрямку руху, а саме: праворуч, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України, та склав постанову про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП. Зазначає, що продемонстрував поліцейському, що вмикач світлового сигналу працює, а тому не міг виявити несправність лампи у задньому правому повороті. Позивач на місці зупинки транспортного засобу, в присутності поліцейського усунув технічну несправність автомобіля, замінивши лампочку. Таким чином, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ПДР України ним не порушувалися.

В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Жодних заяв, клопотань чи заперечень щодо заявленого позову не подавав.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 4 статті 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Стаття 9 КУпАП встановлює, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДР №011416 від 17 листопада 2017 року, ОСОБА_2 17 листопада 2017 року близько 09 год. 19 хв. керуючи автомобілем «Ман», з державним реєстраційним номером АС 7551 ВА, на автодорозі Ковель-Луцьк здійснив поворот праворуч не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку, чим порушив пункт 9.2 б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм законодавства, а саме: постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей щодо місця вчинення адміністративного правопорушення. У графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» зазначено «автодорога с.Ковель-м.Луцьк», без конкретизації ділянки дороги, що підтверджувала б факт порушення правил дорожнього руху саме під час повороту, перестроювання або розворотe, відповідно до пункту 9.2 б ПДР України.

З письмових пояснень ОСОБА_2, викладених у позовній заяві та безпосередньо у постанові про накладення адміністративного стягнення встановлено, що на повороті до населеного пункту Любитів, маючи намір повернути праворуч, завчасно включив правий покажчик повороту, однак після закінчення маневру його було зупинено працівником поліції, який повідомив, що при виконанні повороту, позивач допустив порушення ПДР України, а саме: не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку. На місці зупинки ОСОБА_2 пояснив інспектору, що при повороті він включив світловий покажчик повороту, однак в процесі руху в автомобілі відбулась поломка правого світлового покажчика повороту, а саме: перегоріла лампочка, про що йому відомо не було. На місці зупинки транспортного засобу технічна несправність була усунена позивачем, шляхом заміни лампочки.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» надано розяснення про те, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на зазначений обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, відповідач в судове засідання не зявився, письмових заперечень, жодних доказів суду не надав, в підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, із дотриманням вимог статті 283 КУпАП. У наявних матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, відсутні належні та допустимі докази того, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, не надано доказів фото відео фіксації правопорушення, не спростовано пояснення позивача, викладені у постанові. Крім того, не додано документів та матеріалів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2,5, 9,10, 77, 194, 205, 211, 229, 241-246, 286, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції Волинської області ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольтити.

Постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Ковельського відділу поліції Волинської області ОСОБА_3 від 17 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП скасувати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4