Справа № 813/4017/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12024/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника позивача Самардака М.М.,
представника відповідача Кульчицького М.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, відшкодування моральної шкоди,-

суддя в 1-й інстанції Лунь З.І.,
час ухвалення рішення 29.11.2017 року, 14:30 год.,
місце ухвалення рішення м.Львів,
дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, відшкодування моральної шкоди.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року позов задоволено частково Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2017 №929 Про преміювання військовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцям за підсумками роботи у жовтні 2017 року в частині виплати у зменшеному розмірі 80% максимальної суми премії фельдшеру-рятувальнику прапорщику ОСОБА_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити недоплачену премію у розмірі 20% максимальної суми премії за жовтень 2017року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в позові та прийняти нову постанову про повне задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в зв`язку з незаконним наказом про зменшення премії їй було завдано моральної шкоди, що не було належним чином оцінено судом першої інстанції.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року в частині відмови стягнення моральної шкоди скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив, просить вийти за межі апеляційної скарги та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року скасувати повністю..
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1995 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді фельдшер-рятувальник РПД/Г, яка знаходиться за адресою: м.Новий Калинів, Самбірський район, Львівська область.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2017 №596 Про призначення службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 було проведено службове розслідування за фактом невчасного прибуття фельдшера РПДГ прапорщика ОСОБА_1 в навчальне ПРЗ, в ході проведення якого, було встановлено порушення позивачем вимог ст.11, 30, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил Українита та п.4 наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 від 26.12.2016 №1150 Про організацію пошуково-рятувального забезпечення польотів, чергування пошуково-рятувальних сил та засобів військової частини польова пошта НОМЕР_3 під час виконання польотів в частині, в результаті чого командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 прийнято наказ від 19.10.2017 №867, та накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді сувора догана.
07.11.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України №929 Про преміювання військовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби та виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцям за підсумками роботи у жовтні місяці 2017року, наказано виплатити премію ОСОБА_1 у зменшеному розмірі 80% від максимальної суми премії позивачу на підставі сувора догани від 19.10.2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Проходження військової служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.
Згідно з п.1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до положень п. 31.1 Інструкції, командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.
Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням. Конкретні показники позбавлення військовослужбовців премії повністю або частково встановлюються в межах випадків, передбачених пунктом 31.5 цієї Інструкції.
Так, положеннями п. 31.5 Інструкції передбачено, що командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково тільки на: 10% - у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення догана; 20% - у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення сувора догана; 40% - у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень догана (сувора догана); 50% - у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень догана (сувора догана).
Командир військової частини позбавляє премії частково за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладання дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником).
Відповідно до пункту 31.7 Інструкції, рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення.
Суд першої інстанції, задовольняючи в цій частині позов покликався на порушення процедури позбавлення частини премії, оскільки з рапортом до командира військової частини звернувся начальник штабу-перший заступник командира частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 , котрий, як встановлено судом, є прямим командиром (начальником) військовослужбовця ОСОБА_1 , чим порушено п.31.7 Інструкції, який передбачає звернення із вказаним рапортом (клопотанням) безпосереднього командира (начальника) військовослужбовця.
Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, так як в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням.
Так, 23.03.2017 року командувачем сухопутних військ Збройних Сил України затверджено Інструкцію про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_3 .
В судовому засіданні підтверджено представниками сторін та довідкою №1064 від 07.08.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 , що згідно спільної директиви МО та ГШ ЗС України від 26.04.2017 року №322/1/5дск умовне найменування «військова частина польова пошта НОМЕР_3 » анульоване та введено в дію умовне найменування «військова частина НОМЕР_1 ».
Відповідно до ст.3 Інструкції про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_3 , командири структурних підрозділів щомісячно здійснюють аналіз військової дисципліни за підпорядкований особовий склад, звіряють облікові дані службових карток щодо повноти відображеної в них інформації про накладені та зняті дисциплінарні стягнення. За результатами аналізу до 02 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, порушують клопотання перед командиром військової частини про преміювання особового складу шляхом подання відповідних рапортів.
Відтак, колегія суддів наголошує, що звернення з рапортом до командира військової частини начальника штабу-перший заступник командира частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , котрий, є командиром структурного підрозділу відповідає вимогам Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, Інструкції про преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) військової частини польова пошта НОМЕР_3 , затвердженої 23.03.2017 року командувачем сухопутних військ Збройних Сил України.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, в яких було відмовлено судом першої інстанції і таку відмову оскаржує позивач, остання стверджує, що відчуває себе скривдженою та беззахисною з боку держави, відчуває певні негативні емоції і дискомфорт, душевні та нервові переживання, що спричинило в роздратованості, підвищеній емоційності, прихованій агресії і має загальні шкідливі наслідки на стан її здоров`я у вигляді періодичного стресового стану, жертвує часом зі свого особистого життя та своєї родини для зусиль на переборювання незаконних відмов та дій відповідача, які могла би направити на укріплення родинних стосунків та виховання дітей.
Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ні позивачкою, ні її представником в судовому засіданні не надано доказів фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення її можливості їх реалізації, порушення нормальних життєвих зв`язків ОСОБА_1 , які стались внаслідок дій відповідачів.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що позивачем не надані докази спричинення відповідачем їй моральної шкоди, тому на думку суду позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди безпідставні.
Відповідно до ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки судом першої інстанції підставно відмовлено позивачці в стягненні моральної шкоди,, однак під час апеляційного провадження встановлено істотні порушення матеріального права судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги, скасувавши рішення суду першої інстанції та прийнявши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у справі № 813/4017/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 18 січня 2018 року о 13 год.