Справа № 802/2197/17-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 січня 2018 р. Справа № 802/2197/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леоныдовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Довбенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

До вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ НП у Вінницькій області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 23.08.2017 року №1246, в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_3 з посади інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 30.08.2017 року №157 о/с, в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_3 з посади інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

- поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

Постанову суду, в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області та в межах стягнення з ГУ НП у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, просив допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази суперечать вимогам Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а отже є такими, що підлягають скасуванню. Стверджував, що підстав для звільнення позивача, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, у відповідача не було. Крім того, доводячи необґрунтованість висновків службового розслідування, та як наслідок, протиправність оскаржуваних наказів, позивач покликався на ухвалену Вінницьким міським судом Вінницької області постанову від 08.11.2017 за №127/18084/17, якою закрито провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 30.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. При цьому вказаною ухвалою, окрім іншого роз'яснено відповідачу, що він має право подати письмові заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються, або заяву про визнання позову, також роз'яснити, що відповідно до статті 71 КАС України ( в редакції що діяла до 15.12.2017) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалою від 20.12.2017 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Крім того, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

12.01.2018 протокольною ухвалою, із занесенням до журналу судового засідання, відмовлено відповідачу у задоволенні усного клопотання про дослідження в судовому засіданні відеоматеріалів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву (вх. №28274 від 20.12.2017) та запереченнях на відповідь на відзив (вх. №1002 від 11.01.2018). Наполягав на тому, що службове розслідування було проведено в порядку, встановленому чинним законодавством, за наслідками якого встановлено порушення ОСОБА_3 службової дисципліни у вигляді скоєння адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 07.11.2015 згідно з наказом №7 о/с ОСОБА_3 був прийнятий на службу до Національної поліції України та прийняв присягу працівника поліції.

20.08.2017 до ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що 20.08.2017 приблизно о 02:30 год., позивач, керуючи приватним автомобілем «ГАЗ 31105» д.н.з. НОМЕР_3, рухався по вул. Юності в м. Вінниці з включеними габаритами, без ближнього (дальнього) світла фар, чим порушив правила дорожнього руху. Даний автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції та при спілкуванні з водієм помічено ознаки алкогольного сп'яніння останнього, в зв'язку з чим проведено огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру "Драгер".

В подальшому, працівниками патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення БР №203894 від 20.08.2017, яким встановлено порушення ОСОБА_3 пункту 2.9а правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність у порядку ч. 1 ст. 130 КУпАП.

21.08.2017, з метою проведення службового розслідування за фактом складання відносно позивача адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідачем було призначено службове розслідування, відповідно до наказу №1340.

23.08.2017 начальником ГУ НП у Вінницькій області затверджено висновок службового розслідування за фактом складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно капітана поліції ОСОБА_3

Як слідує із вказаного висновку, позивачем порушено службову дисципліну, присягу поліцейського, пункт 1 частини 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимоги ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до статей 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 було рекомендовано звільнити зі служби в поліції.

23.08.2017 за результатами службового розслідування ГУ НП у Вінницькій області винесено наказ №1246 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення службової та транспортної дисципліни, - у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 30.08.2017 № 157 о/с "По особовому складу" позивача звільнено зі служби в поліції згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби (а.с. 6, 8).

Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов'язує поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу.

Згідно ч. 1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, наведеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС України, який, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону, застосовується до поліцейських в тій частині, що не суперечить цьому Закону, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС України, підпорядкованих йому органів і підрозділів і Присяги.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту ОВС України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до матеріалів справи надано належним чином завірену копію постанови Вінницького районного суду м. Вінниці від 08.11.2017 у справі за №127/18084/17. Відповідно до зазначеної постанови, відносно ОСОБА_3 закрито провадження по адміністративній справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Зазначена постанова набрала законної сили - 21.11.2017, про що на копії постанови є відповідна відмітка (а.с. 9-10).

Відповідно до ч.4, ч. 6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд звертає увагу суду на те, що підставою звільнення позивача було саме складання відносно нього адміністративного протоколу в порядку ст. 130 КУпАП. Разом з тим, в подальшому відповідно до рішення суду факти, викладені у такому протоколі, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, обставини, які встановлені постановою Вінницького районного суду м. Вінниці від 08.11.2017 за №127/18084/17 спростовують висновки службового розслідування щодо наявності в діях ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

При цьому, суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо неврахування Вінницьким районним судом м. Вінниці при ухваленні постанови №127/18084/17 від 08.11.2017 ряду доказів, а саме: поясненням очевидців подій, відеозаписам нагрудних камер поліцейських, висновку щодо результатів медичного огляду, з огляду на наступне.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як свідчить зміст постанови Вінницького районного суду м. Вінниці від 08.11.2017 за №127/18084/17 відповідач не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування прийнятих рішень, наведені у запереченнях на відповідь на відзив докази, зокрема пояснення очевидців подій, відеозаписи нагрудних камер поліцейських, висновки щодо результатів медичного огляду суду не надав, більш того, не забезпечив явку належного представника в судове засідання.

Також суд зазначає, що у судовому засіданні 12.01.2018, після початку розгляду справи по суті, на стадії дослідження письмових доказів представником відповідача було заявлено усне клопотання про перегляд у судовому засіданні відеоматеріалів, які були надані працівниками патрульної поліції.

Представник позивача щодо дослідження таких відеоматеріалів заперечив з підстав надання останніх після початку розгляду справи по суті, що суперечить положенням ч. 8 ст. 79 КАС України.

Суд розглянувши заявлене представником відповідача клопотання, враховуючи думку представника позивача, протокольною ухвалою, із занесенням до журналу судового засідання, відмовив у задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, судом звернуто увагу сторін, що провадження у даній справі відкрито згідно положень КАС України у редакції, що діяла до 14.12.2017, разом з тим 15.10.2017 набули зміни до КАС України в редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року. Також наголошено, що відповідно до п.10 справи, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За наведених обставин з метою недопущення обмеження прав сторін, визначених положеннями КАС України у редакції від 15.12.2017, суд оголосив перерву та запропонував сторонам подати відзив на позовну заяву (відповідачу), відповідь на відзив (позивачу) та заперечення на відповідь (відповідачу), а також докази, в обґрунтування вимог і заперечень учасників справи, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, відповідач, у строки визначені ст. 79 КАС України, не скористався наданим йому правом подання доказів у справу, також не повідомив суд про причини, з яких докази не може бути подано у зазначений строк.

Згідно ч. 8 ст. 79 КАС України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Також, суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що метою проведення службового розслідування є з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.

В контексті наведеної правової норми слід зазначити, що зміст дослідженого в судовому засіданні висновку службового розслідування за фактом складання відносно капітана поліції ОСОБА_3 адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП свідчить, що під час проведення службового розслідування відповідні докази, на які покликався представник відповідача в судовому засіданні, не досліджувались та не враховувались при складанні такого висновку.

За наведених обставин, суд дійшов до переконання, що оскаржувані накази відповідача від 23.08.2017 № 1246 та від 30.08.2017 № 157 о/с є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки обставини, які покладені в основу їх прийняття, спростовані в судовому порядку.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення від 30.01.2003 N3-рп/2003 та від 02.11.2004 №15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Громадянам згідно зі статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання відновлення порушених трудових прав осіб у випадках незаконного звільнення.

За загальним правилом при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються положення, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то необхідно субсидіарно застосовувати законодавство про працю, зокрема КЗпП України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне поновити капітана поліції ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, з якої його було звільнено.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 2411 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, передбачено, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Таким чином, день звільнення - це останній день коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем.

Отже, позивача слід поновити на посаді з дня наступного за днем звільнення.

Крім того, надаючи оцінку позовній вимозі про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходить з такого.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України вказано, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_3 про стягнення з відповідача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу також підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Беручи до уваги викладену процесуальну норму суд вважає, що постанова у частині поновлення ОСОБА_3 на посаді та стягнення суми середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 23.08.2017 року №1246, в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 30.08.2017 року №157 о/с, в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту його звільнення по час фактичного поновлення на посаді..

Постанову суду, в частині поновлення ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в межах стягнення з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2).

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область, 21050, ).

Повний текст рішення складено 18.01.2018.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна