Справа № 824/679/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/679/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Малятинецька сільська рада Кіцманського району Чернівецької області, про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Уточнивши позовні вимоги (редакція позову від 18 жовтня 2017 року), позивач просить суд визнати незаконними та скасувати винесені Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 16 листопада 2015 року №, від 25 квітня 2016 року № та №.

Ухвалою суду 14 вересня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, судом залучено до участі у розгляді даної справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Малятинецьку сільську раду Кіцманського району Чернівецької області.

Водночас 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Так, пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень указаного визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із тим, що провадження у даній справі було відкрито до набрання чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, то дана справа повинна розглядатись за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року призначено дану справу до судового розгляду на 15 січня 2018 року на 16 год. 15 хв.

Сторони та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Однак, в судове засідання 15 січня 2018 року позивач не зявився, явку свого представника не забезпечив.

Поряд з цим від представника позивача ОСОБА_2 до суду 15 січня 2018 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначено, що представник ОСОБА_1 не може зявитись у судове засідання у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

У звязку з цим суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їхні представники.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки на підтвердження обставин неможливості представника позивача зявитись в судове засідання 15 січня 2018 року не було надано жодних доказів.

До того ж, віддання переваги представником позивача іншому судовому засіданню, про що зазначено в клопотанні про відкладення розгляду справи, не є поважною причиною неявки позивача в судове засідання по даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про неповажність причин неявки представника позивача в судове засідання 15 січня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, призначене на 15 січня 2018 року.

За таких обставин, враховуючи положення частини першої, пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача (його представника).

Представник відповідача зявився до суду 15 січня 2018 року, водночас подав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Так, відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання.

Згідно частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта розглянути справу у письмовому провадженні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що податкове повідомлення-рішення № від 16 листопада 2015 року є протиправним, оскільки відповідачем не було враховано положення статті 284 Податкового кодексу України та статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" та не правомірно збільшено платнику податків суму грошового зобов'язання на підставі акта перевірки №000886/575/1700/НОМЕР_1 від 26 жовтня 2015 року. Разом із цим зазначав, що податкові повідомлення-рішення № та № від 25 квітня 2016 року є також незаконним та протиправним у зв'язку із тим, що нарахування суми штрафу здійснено на підставі завищених відповідачем сум орендної плати. Також зазначено, що вказані рішення не містять обов'язкових реквізитів, визначених пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, зокрема, у ньому не містяться вказівки на граничні строки сплати грошового зобов'язання. Позивач вважає вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Крім цього, позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваних рішень посилався на рішення Малятинської сільської ради №349-33/14 від 10 листопада 2014 року та №385-35/15 від 29 січня 2015 року, згідно яких на 2014 та 2015 роки застосовано додатковий понижуючий коефіцієнт -0,2.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував. Вважає, що дії Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були правомірними, а рішення є такими, що прийнятті із дотриманням норм законодавства, оскільки прийняті за результатами проведених камеральних перевірок уточнюючої податкової декларації позивача, якими встановлено заниження позивачем узгодженого податкового зобов'язання по орендній платі за землю та порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по платі за землю.

Так, зокрема, вказував, що податкове повідомлення-рішення № від 16 листопада 2015 року прийнято внаслідок заниження позивачем податкового зобов'язання по орендній платі за землю. Разом із цим зазначав, що у акті камеральної перевірки від 26 жовтня 2015 року №000886/575/1700/НОМЕР_1, а саме: у абзаці 3 графи "Стислий зміст порушення" допущено технічні помилки у посиланні на дату договору оренди (08 травня 2014 року) та суму річної орендної плати (77387,22 грн), оскільки відповідно до договору оренди №12928313 від 12 травня 2014 року, сума орендної плати за рік складає 100769,25 грн. Зазначав, що розрахунок недоплати за липень та серпень 20155 року проводився від суми орендної плати - 100769,25 грн, допущені помилки у акті камеральної перевірки від 26 жовтня 2015 року не вплинули на розрахунок недоплат за липень та серпень 2015 року.

Посилаючись на підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України вказував, що твердження позивача про надання пільг зі сплати орендної плати за землю на 2014 та 2015 рік рішенням Малятинської сільської ради про застосування додаткового понижуючого коефіцієнту є безпідставним у зв'язку із тим, що річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Крім цього, відповідач також не погоджується із твердженням позивача про відсутність у податковому повідомленні-рішенні від 25 квітня 2016 року № та № обов'язкових реквізитів визначених пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, зокрема про відсутність граничних строків сплати грошового зобов'язання, оскільки у вказаних рішеннях чітко вказано граничні строки сплати.

Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, свою позицію відносно даного спору не повідомила.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватним підприємцем ОСОБА_1 подано до Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області уточнюючу податкову декларацію з плати за землю з заниженням суми орендної плати № від 16 жовтня 2015 року на 2015 рік на 92342,46 грн.

26 жовтня 2015 року відповідачем на підставі статей 75,76 та 86 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації (розрахунка) по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності № від 16 жовтня 2015 року на 2015 рік.

За результатами перевірки 26 жовтня 2015 року складено акт №000886/575/1700/НОМЕР_1, яким встановлено подання приватним підприємцем ОСОБА_1 податкової декларації з плати за землю з заниженням суми орендної плати на 2015 рік на 92342,46 грн.

Зазначено, що річна сума орендної плати, згідно договору оренди №12928313 від 08 травня 2014 року (договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2015 року №44136773) укладеного між Малятинською сільською радою та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1, становить 77387,22 грн/рік, у 2015 році 111991,73 грн/рік.

При цьому, як зазначено відповідачем в додаткових поясненнях, у акті камеральної перевірки від 26 жовтня 2015 року №000886/575/1700/НОМЕР_1, а саме: у абзаці 3 графи "Стислий зміст порушення" допущено технічні помилки у посиланні на дату договору оренди (08 травня 2014 року) та суму річної орендної плати (77387,22 грн), оскільки відповідно до договору оренди №12928313 від 12 травня 2014 року, сума орендної плати за рік складає 100769,25 грн. Також зазначено, що розрахунок недоплати за липень та серпень 2015 року проводився від суми орендної плати - 100769,25 грн, допущені помилки у акті камеральної перевірки від 26 жовтня 2015 року не вплинули на розрахунок недоплат за липень та серпень 2015 року.

Приватний підприємець ОСОБА_1, подаючи уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2015 рік №7 від 16 жовтня 2015 року, нараховує орендну плату на суму 19649,27 грн/рік, чим занижує суму орендної плати на 2015 рік в сумі 92342,46 грн/рік. Податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 донараховано заниження орендної плати за січень-червень 2015 року на суму 58981,32 грн.

Вказано, що станом на 26 жовтня 2015 року сума заниження (недоплати) за липень-серпень 2015 року узгодженого податкового зобов'язання по орендній платі за землю приватним підприємцем ОСОБА_1 складає 17421,12 грн. (8710,56*2).

На підставі акта перевірки від 26 жовтня 2015 року №000886/575/1700/НОМЕР_1 Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 16 листопада 2015 року, згідно якого сума грошового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб становить 26131,68 грн., тому числі за основним платежем - 17421,12 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8710,56 грн.

14 квітня 2016 року на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю за 2013-2016 роки ОСОБА_1.

За результатами перевірки 14 квітня 2016 року складено акт №000588/464/1700/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по платі за землю.

Самостійно визначене платником грошове зобов'язання по земельному податку визначене:

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2013 року №, сплачено 05 лютого 2014 року в сумі 68,90 грн, із затримкою 6 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 5333,80 грн, із затримкою 321 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 2055,25 грн, із затримкою 321 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 24 березня 2015 року в сумі 5578,25 грн, із затримкою 296 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 3278,55 грн, із затримкою 291 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 4377,00 грн, із затримкою 291 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 24 березня 2015 року в сумі 7655,55 грн, із затримкою 267 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,90 грн, із затримкою 267 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,90 грн, із затримкою 267 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,90 грн, із затримкою 267 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 307,45 грн, із затримкою 267 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 3038,85 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 2855,85 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 182,95 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 2112,00 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 2043,50 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 926,85 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 18 липня 2015 року в сумі 434,45 грн, із затримкою 265 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 7578,10 грн, із затримкою 263 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 77,45 грн, із затримкою 263 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,920 грн, із затримкою 263 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 24 березня 2015 року в сумі 7655,55 грн, із затримкою 237 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,90 грн, із затримкою 232 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 7655,55 грн, із затримкою 232 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 24 березня 2015 року в сумі 266,45 грн, із затримкою 205 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 1318,30 грн, із затримкою 202 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 6337,25 грн, із затримкою 202 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,90 грн, із затримкою 202 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 2714,05 грн, із затримкою 171 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24 жовтня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 741,85 грн, із затримкою 171 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 4941,50 грн, із затримкою 171 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 1777,40 грн, із затримкою 140 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 серпня 2015 року в сумі 5333,80 грн, із затримкою 131 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 грудня 2015 року в сумі 1097,10 грн, із затримкою 124 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 січня 2016 року в сумі 4164,30 грн, із затримкою 124 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 19 лютого 2016 року в сумі 374,70 грн, із затримкою 114 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 20 липня 2015 року в сумі 1777,40 грн, із затримкою 112 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 липня 2015 року в сумі 1748,95 грн, із затримкою 100 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 липня 2015 року в сумі 3584,85 грн, із затримкою 100 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 листопада 2015 року в сумі 5333,80 грн, із затримкою 94 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 листопада 2015 року в сумі 488,00 грн, із затримкою 94 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 грудня 2015 року в сумі 2459,30 грн, із затримкою 93 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 грудня 2015 року в сумі 488,00 грн, із затримкою 93 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 30 грудня 2015 року в сумі 1777,40 грн, із затримкою 93 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 жовтня 2015 року в сумі 3584,10 грн, із затримкою 93 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 липня 2015 року в сумі 3526,75 грн, із затримкою 90 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 вересня 2015 року в сумі 28,85 грн, із затримкою 72 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06 травня 2014 року №, сплачено 05 серпня 2015 року в сумі 170,00 грн, із затримкою 65 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 жовтня 2015 року в сумі 192,70 грн, із затримкою 63 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 30 жовтня 2015 року в сумі 1749,75 грн, із затримкою 63 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 30 жовтня 2015 року в сумі 27,70 грн, із затримкою 63 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20 лютого 2015 року №, сплачено 30 вересня 2015 року в сумі 1777,40 грн, із затримкою 63 календарних днів;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 21 квітня 2015 року №, сплачено 30 вересня 2015 року в сумі 3527,55 грн, із затримкою 63 календарних днів.

На підставі акта перевірки від 14 квітня 2016 року №000588/464/1700/НОМЕР_1 Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято податкові повідомлення рішення форми "Ш":

- № від 25 квітня 2016 року, яким ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 25781,51 грн.

- № від 25 квітня 2016 року, яким ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 6,89 грн.

Не погоджуючись із винесеними Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області податковими повідомленнями-рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-17.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів,

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Підпунктом 14.1.73 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди;

Отже, Податковим кодексом України визначено обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Відповідно до підпункту14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України.

Згідно пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Підпунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

Таким чином, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Тобто, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Судом встановлено, що позивачем у поданій до відповідача уточненій податковій декларації з плати за землю на 2015 рік №7 від 16 жовтня 2015року нараховано орендну плату в сумі 19649,27 грн на рік, чим занижено суму орендної плати на 2015 рік в сумі на 92342,46 грн. на рік.

Вказане порушення підтверджується актом Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області №000886/575/1700/НОМЕР_1 від 26 жовтня 2015 року, складеним за результатами проведення камеральної перевірки уточнюючної податкової декларації (розрахунка) по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності позивача.

Отже, позивачем нараховано орендну плату за землю у розмірі, що є меншою 3 відсотків нормативної грошової одиниці.

Суд зазначає, що виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 цього Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України

Вказана вище позиція узгоджується із правою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 02 грудня 2014 року у справі № 21-277а14, від 21 квітня 2015 року у справі № 21-131а15 та від 14 липня 2015 року у справі № 21-1699а15.

Таким чином, посилання позивача на рішення Малятинської сільської ради, яким надано пільги зі сплати орендної плати за землю на 2014 та 2015 рік про застосування додаткового понижуючого коефіцієнту -0,2 є безпідставними, оскільки відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Крім того, рішення Малятинської сільської ради № 385-35/15 від 29 січня 2015 року "Про застосування понижуючого коефіцієнту для орендарів земельних ділянок водного фонду" та №427-40/15 від 02 жовтня 2015 року "Про затвердження понижуючого коефіцієнту для орендаря земельних ділянок водного фонду ОСОБА_1" скасовано рішенням Малятинської сільської ради від 26 квітня 2016року № 49-05/16.

Відповідно до пункту 123.1 статті 121 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи вище викладене, а також встановлені судом обставини справи, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16 листопада 2015 року, яким накладено на позивача штраф у розмірі 8710,56 грн, що складає 50 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання з орендної плати.

Відтак, правові підстави для скасування вказаного рішення відсутні.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень № та №, винесених Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області 25 квітня 2016 року, суд зазначає наступне.

Згідно акта про результати камеральної перевірки податкової декларації проведеної за 2013-2016 роки №000588/464/1700/НОМЕР_1 від 14 квітня 2016 року ОСОБА_1 порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по платі за землю.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається із доданого до матеріалів справи акта про результати камеральної перевірки податкової декларації №000588/464/1700/НОМЕР_1 від 14 квітня 2016 року, позивачем порушено строки сплати суми грошового зобов'язання більше 30 календарних днів.

Доказів на підтвердження сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання у терміни визначені Податковим кодексом України позивачем не надано.

Відтак, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № та № від 25 квітня 2016 року прийнятті Кіцманською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області з дотриманням норм Податкового кодексу України.

Крім цього, безпідставними є посилання позивача в обґрунтування позову на те, що податкові повідомлення-рішення № та № від 25 квітня 2016 року не містять обов'язкових реквізитів - граничних строків сплати грошового зобов'язання, оскільки у вказаних рішеннях чітко визначено граничні строки сплати грошового зобов'язання, а саме: протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (при проведенні адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів наступних за днем узгодження) на бюджетний рахунок одержувача.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що дії Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були правомірними, а податкові повідомлення-рішення № від 16 листопада 2015 року, № та № від 25 квітня 2016 року є такими, що прийнятті із дотриманням норм законодавства. При їх прийнятті субєкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість доводи позивача в обґрунтування своїх позовних вимог, з огляду на викладене вище, є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовних вимог та, відповідно, про відмову у їх задоволенні повністю.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Чернівецького окружного адміністративного суду або безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2018 року.

Суддя О.П. Лелюк