Справа № 679/677/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/677/17

Головуючий у 1-й інстанції: Базарник Б.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом ТОВ "Ізяславтрансбуд" №35-1 від 27.06.2016 року позивач був призначений відповідальним за ведення будівельних робіт з капітального ремонту адміністративного будинку (центр надання адміністративних послуг) в по вул. Чернавіна 52а в смт. Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, державних стандартів і правил Ямпільською селищною радою при здійсненні капітального ремонту адміністративного будинку (центр надання адміністративних послуг) по вул. Чернавіна 52а в смт. Ямпіль, Білогірського району, Хмельницької області.

В ході перевірки встановлено, що загальний журнал робіт ведеться з порушенням ДБН України А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва", а саме: останній запис виконробом здійснено 28.12.2016 року, тобто на момент перевірки (07.02.-13.02.2016 року) усі зазначені в журналі роботи повинні бути виконані. Але в ході перевірки виявлено, що будівельні роботи продовжують виконуватись, проводиться обшивка стін гіпсокартоном, не розпочато влаштування стель (по записах в журналі влаштовуються 16.12; 19.12; 20.12; 21.12.2016), але в відомостях про виконання робіт відповідні записи відсутні, журнал не ведеться.

За результатами перевірки відповідачем винесено постанову №50 від 01.03.2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.11 ст.96-1 КУпАП, та накладено штраф в сумі 3400 гривень.

Позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності спірної постанови та факту вчинення позивачем вказаного порушення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обовязок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 11 статті 96-1 КУпАП передбачає відповідальність за ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про будівельні норми" державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про будівельні норми" застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення. Міжнародні, регіональні та національні (державні) будівельні норми, правила, стандарти інших держав застосовуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Державний контроль за дотриманням субєктами господарювання державних будівельних норм здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (ч.5 ст.11 Закону України "Про будівельні норми").

Колегія суддів зауважує, що починаючи з 01 січня 2016 року в Україні діють Державні будівельні норми України А.3.1-5:2016 Організація будівельного виробництва, затверджені Наказом Мінрегіонрозвитку України від 05.05.2016р. № 115.

Отже, станом на час вчинення позивачем порушень державних будівельних норм про які зазначає відповідач та притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяли вказані ДБН А.3.1-5:2016.

Саме про порушення позивачем вимог ДБН А.3.1-5:2016 вказує відповідач в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваної постанови.

Водночас, за змістом постанови №50 від 01.03.2017 року, позивача притягнено до відповідальності згідно ч.11 ст.96-1 КУпАП за порушення вимог пункту 1.17 розділу 1 Державних будівельних норм України "Організація будівельного виробництва", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25.12.2009 №689.

Тобто, відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог норм, які не діяли ні станом на час проведення перевірки, ні станом на дату вчинення позивачем порушень про які зазначає відповідач чи притягнення позивача до відповідальності.

Відповідач в постанові №50 від 01.03.2017 року вказує на порушення позивачем встановленого порядку ведення загального журналу робіт, однак відповідач чітко ідентифікує таку діяльність як порушення п. 1.17 ДБН України А.3.1-5-2009, без будь яких посилань на вимоги ДБН А.3.1-5:2016.

Обґрунтовуючи правомірність постанови №50 від 01.03.2017 року, відповідач в апеляційній скарзі вказує на фактичне порушення позивачем вимог ДБН А.3.1-5:2016. Однак, такі посилання колегія суддів вважає безпідставними, адже згідно матеріалів справи в ході перевірки діяльність позивача не перевірялась на відповідність вимогам ДБН А.3.1-5:2016, а постанова №50 від 01.03.2017 року не містить будь яких висновків щодо порушення позивачем вимог ДБН А.3.1-5:2016.

Отже, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач притягнув позивача до відповідальності за порушення вимог норм, які втратили чинність, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили у порядку статті 325 та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.01.2018р.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5