Справа № 804/6835/17
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року Справа № 804/6835/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд колегією у складі:
головуючого судді судді суддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування індивідуальної податкової консультації, -
23.10.2017 року Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ОСОБА_5» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної фіскальної служби України , в якій просить:
- визнати недійсною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 03.05.2017 року № 40/6/99-99-15-03-02-15-ІПК, надану ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЄВРАЗ ОСОБА_5».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з листом від 03.04.2017 року «Про надання індивідуальної податкової консультації з порядку надання платником податків контролюючому органу відповідного документу про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням», в якому поставило три питання. ПрАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» отримало Податкову консультацію ДФС України від 03.05.2017 року № 40/6/99-99-15-03-02-15-ІПК «Про нарахування податкових зобовязань з ПДВ при ліквідації основних засобів, в якій на думку позивача, податковий орган не надав відповідь на перше та третє питання, а на друге питання надав в неповній мірі, а також в оскаржуваній податковій консультації відсутній висновок всупереч п. 52.3 ст. 52 ПК України. Таким чином, позивач вважає, що надана податкова консультація суперечить нормам податкового законодавства та не відповідає нормам законодавства за формою, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 року відкрито провадження у справі № 804/6835/17 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
09.01.2018 року судом прийнято ухвалу про розгляд справи за спрощеною процедурою без виклику сторін, відповідно до ч.5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідачем надано суду письмові заперечення на позовну заяву, в якій відповідач просив в задоволенні позовної заяви відмовити повністю, зазначивши при цьому, що 26.01.2016 року ДФС України надавало позивачеві індивідуальну податкову консультацію з питань відображення у податковому обліку податку на додану вартість операцій зі знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватись за первісним значенням, яка є чинною та не оскаржується позивачем.
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та заперечення відповідача, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши представників сторін, судом у справі встановлені такі факти та обставини.
ОСОБА_5 встановлено, що 03.04.2017 року вих. № 743 Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ОСОБА_5» звернулося до Державної фіскальної служби України із листом «Про надання індивідуальної податкової консультації з порядку надання платником податків контролюючому орану відповідного документу про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням», поставивши наступні питання:
1. В якому звітному періоді та яким чином платник ПДВ, який з незалежних від нього обставин здійснює ліквідацію основних засобів, повинен подати до контролюючого органу відповідний документ про їх знищення, розібрання або перетворення, з метою застосування, права на не нарахування податкових зобовязань з ПДВ?
2. Які документи підтверджують знищення, розібрання або перетворення основного засобу для отримання підстав не нарахування ПДВ на випадки, коли платник ПДВ з незалежних від нього обставин здійснює ліквідацію основних засобів?
3. Чи є підставою нарахування ПДВ на випадки, коли платник ПДВ, який з незалежних від нього обставин здійснює ліквідацію основних засобів, до податкової декларації з ПДВ за такий звітний період не надає відповідні документи про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів але надає їх під час проведення перевірки контролюючим органом або на запит контролюючого органу?
Листом від 03.05.2017 року №40/6/99-99-15-03-02-15/ІПК Державна фіскальна служба України надала Приватному акціонерному товариству «ЄВРАЗ ОСОБА_5» індивідуальну податкову консультацію «Про нарахування податкових зобовязань з ПДВ при ліквідації основних засобів».
У податковій консультації ДФС України розяснила позивачу, що підставою для застосування вимог частини 2 пункту 189.9 статті 189 ПКУ стосовно ненарахування податкових зобовязань при ліквідації основних засобів є причина їх ліквідації. Зокрема знищення або зруйнування основних засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, або коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних засобів, за умови підтвердження таких обставин відповідно до законодавства, а також, що застосування вимог частини 2 пункту 189.9 статті 189 ПКУ стосовно ненарахування податкових зобовязань при ліквідації основних засобів може здійснюватися лише за умови наявності на момент такої ліквідації відповідного документального підтвердження, передбаченого вказаним пунктом.
Позивач не погодився із цією індивідуальною податковою консультацією та оскаржив її до суду.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.
За визначенням підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Згідно з пунктом 52.2 статті 52 Податкового кодексу України податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Відповідно до п.52.3 ст. 52 Податкового кодексу України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
У пункті 53.1 статті 53 Податкового кодексу України визначено наслідки застосування податкових консультацій, а саме: не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.
Згідно з п. 53.2 ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
В даному випадку контролюючим органом розглянуто звернення позивача про надання податкової консультації в порядку ст. 52 Податкового кодексу України, проте, зміст податкової консультації свідчить про те, що вона не містить відповіді на всі поставлені позивачем у зверненні питання по суті.
Так звертаючись до податкового орану, позивач у зверненні поставив три запитання, які стосувалися порядку надання платником податків контролюючому орану відповідного документу про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватись за первісним призначенням. Проте податковий орган в податковій консультації надав відповіді щодо необхідності нарахування податкових зобовязань з ПДВ при ліквідації основних засобів у звязку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, не надавши відповідей на поставлені позивачем запитання, щодо звітного періоду подачі документів про ліквідацію основних засобів.
Також податковий орган не розяснив, які документи підтверджують знищення, розібрання або перетворення основного засобу для отримання підстав не нарахування ПДВ на випадки, коли платник ПДВ з незалежних від нього обставин здійснює ліквідацію основних засобів, а лише зазначив, що перелік документів, що підтверджують ліквідацію, знищення, розібрання або перетворення основного засобу залежить від самої причини ліквідації. Як приклад такого документа зазначено лише довідку з Торгово-промислової палати.
На запитання, щодо підстави нарахування ПДВ на випадки, коли платник ПДВ, який з незалежних від нього обставин здійснює ліквідацію основних засобів, до податкової декларації з ПДВ за такий звітний період не надає відповідні документи про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів але надає їх під час проведення перевірки контролюючим органом або на запит контролюючого органу, контролюючий орган також не надав жодної відповіді.
Разом з тим, суд зазначає, що статтею 53 Податкового кодексу України не передбачено визнання судом податкової консультації недійсною з причини того, що вона не містить відповіді на всі поставлені питання або вказана відповідь є неповною. Дана норма передбачає визнання судом податкової консультації недійсною лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, що позивачем доведено не було.
Водночас, суд не може прийняти доводи відповідача, що 26.01.2016 року ДФС України вже надавало позивачеві індивідуальну податкову консультацію № 1396/6/99-99-19-03-02-15 з вказаних питань і вказана консультаціє є чинною та не оскаржувалась позивачем, з огляду на наступне.
Згідно положень пунктів 52.3. та 52.4. статті 52 Податкового кодексу України встановлено, що індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обовязково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, імя, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.
Дослідивши лист ДФС від 26.01.2016 року за № 1396/6/99-99-19-03-02-15 суд зазначає, що вказаний документ не містить назву - податкова консультація, а також не зареєстрований в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та не розміщений на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Вказаний документ має назву «Про розгляд листа», що дає підстави вважати, що вказаний лист є відповіддю на звернення платника податків, що не відповідає вимогам, п. 52.1. ст. 52 Податкового кодексу України, та наданий в порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян», як це передбачено в абз. 3 п. 52.1. ст. 52 Податкового кодексу України.
Таким чином, лист ДФС від 26.01.2016 року за № 1396/6/99-99-19-03-02-15 не сприймається судом як податкова консультація.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3