Справа № 826/14671/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/42
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 січня 2018 року 17:08 № 826/14671/17

За позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №

Суддя О.В.Головань

Секретар Б.О.Литвин

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3

Від відповідача: Березовська А.О. - п/к (дов. від 22.12.17 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03.07.15 р. №, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб з урахуванням штрафної санкції в сумі 201 014, 56 грн.; скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 15.08.17 р. №11363/Р/26-15-17-02-33 Головного управління ДФС у м. Києві.

В судовому засіданні 09.01.18 р. оголошено резолютивну частину рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №014/9408/73/54817 від 24.04.07 р.

Згідно договору про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/9408/73/54817 від 24.04.07 р., укладеного між сторонами, сторони визнали і підтвердили, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором складає еквівалент 1 100 980, 4 грн., в тому числі, основна сума боргу (неповернутого кредиту) - 14 479, 56 дол. США, що складає еквівалент 172 191, 85 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом - 3,6 дол. США, що складає еквівалент 42, 81 грн.; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 928 745, 74 грн. (п. 1).

У зв'язку з погашенням позичальником частини заборгованості в розмірі, що складає еквівалент 35 324, 99 грн., сторони домовились, що з дати укладення цього договору кредитор здійснює часткове анулювання (прощення) боргу у розмірі, що складає еквівалент 946 583, 83 грн., в тому числі, основна сума боргу (неповерненого кредиту) - 1 500 дол. США, що складає еквівалент 17 838, 09 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом - 0 дол. США, розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 928 745, 74 грн.

ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі наказу на перевірку від 15.06.15 р. №1106, пп.78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п.79.1 ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.14 р. по 31.12.14 р., про що складено акт від 22.06.2015 року №373/1-26-5-17-01/.

Підставою для проведення перевірки стало отримання від АТ "Райффайзен Банк Аваль" листа-відповіді від 04.06.15 р. №04-2-0/1075, згідно якого ОСОБА_1 за ІІ квартал 2014 р. нараховано дохід у розмірі 945 583, 83 грн. у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 станом на 16.06.15 р. до контролюючого органу не з'явився, пояснень не надав, податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 р. не подав, отриману суму доходу у розмірі 945 583, 83 грн. не задекларував (письмовий запит платнику направлено 13.05.15 р. за вих. №1822/Р/26-50-17-04-12).

Під час проведення перевірки встановлено порушення платником п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 та п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік, недекларування доходу отриманого платником податку як додаткове благо у сумі 946 583, 83 грн. та несплата до бюджету податку на доходи з фізичних осіб з отриманого додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором у 2014 році.

За наслідками перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.15 р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 201 014, 56 грн., з яких 160 675, 65 грн. - податок та 40 168, 91 грн. штрафні санкції (170 грн. штраф та 39 998, 91 грн. пені).

15.08.17 р. начальником відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Голосіївського району у м. Києві управління погашення боргу ГУ ДФС у м. Києві Сурмою В.О. прийнято рішення №26-1517-02-33 про опис майна у податкову заставу платника податків ОСОБА_1 в порядку ст. 89 Податкового кодексу України у зв'язку з непогашенням вказаного податкового зобов'язання.

23.09.17 р. позивачем було подано до Головного управління ДФС у м. Києві лист із запитом та роз'ясненням щодо винесеного рішення від 03.07.15 р. №.

Листом № 1Р/26-15-17-03-27 від 17.10.17р. Головного управління ДФС у м. Києві позивача повідомлено, що станом на 05.10.17р. відповідно до інтегрованих карток платника ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 201 014, 56 грн. по податку на доходи фізичних осіб. Податковий борг виник на підставі несплати по податковому повідомленню-рішенню від 06.07.15р. форми "Р" № (донараховано основного платежу у сумі 160 675, 65 грн. та штрафна санкція у сумі 40 338, 91 грн.).

Позивач - ОСОБА_1 - вважає оскаржувані рішення протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що податок на доходи фізичних осіб за рахунок списання кредитної заборгованості у вигляді розрахункової пені нараховано неправомірно, оскільки відповідно до п.п. 165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України сума прощеної (анульованої) пені не підлягає оподаткуванню, бо не є доходом платника податку в розумінні Податкового кодексу.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши висновки акту перевірки.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Позов подано в межах строку, визначеного п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, який передбачає строк у 1095 днів, з врахуванням з врахуванням позиції, викладеної у листі Вищого адміністративного суду України від 10.02.11р. 203/11/13-11.

Згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції станом на 22.06.15 р.) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

В даному випадку перевірку проведено після отримання листа АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 04.06.15 р. №04-2-0/1075, згідно якого ОСОБА_1 за ІІ квартал 2014 р. нараховано дохід у розмірі 945 583, 83 грн. у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом, який не задекларовано і з якого не сплачено податок.

Тобто, контролюючим органом отримано інформацію про порушення позивачем податкового законодавства.

Для уточнення інформації щодо отриманого у 2014 році доходу листом від 13.05.15 р. №1822/9/26-50-17-04-12 позивача запрошено до контролюючого органу.

Позивач на запрошення контролюючого органу не з'явився, пояснень не надав, у зв'язку з чим було призначено перевірку наказом від 15.06.15 р. №1106.

З врахуванням викладеного у контролюючого органу були підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.14 р. по 31.12.14 р., про що складено акт від 22.06.15 р. №373/1-26-5-17-01/.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення по суті суд зазначає наступне.

Згідно п.162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.12.14 р.) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно пп.14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до пп.14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно пп. п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

За таких обставин проценти за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, а також пеня не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, і позивач в даному випадку мав включити до податкової декларації за 2014 рік залишок основного боргу в розмірі 1 500 дол. США, що в гривневому еквіваленті становило 17 838, 09 грн. станом на 25.06.14 р.

Згідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року

Таким чином, позивач мав в порядку пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України мав подати податкову декларацію за 2014 р., що ним зроблено не було, а також сплатити податок з отриманого в порядку пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходу, що ним також не було зроблено.

Згідно п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.12.14 р.) ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Таким чином, база оподаткування має визначатися таким чином: мінімальний розмір заробітної плати станом на 01.01.14 р. становив 1218 грн., десятикратний розмір становить 12 180 грн., і вказана сума оподатковується за ставкою 15%, що становить 1827 грн.

Решта суми (17 838, 09 грн. - 12 180 грн. = 5 658, 09 грн.) оподатковується за ставкою 17%, що становить 961, 88 грн.; загальна сума податку - 2788, 88 грн. (1827 + 961, 88 грн.).

Згідно пп. 4.1.4 п. 4.1 ст.4, п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, за наявності неоднозначного тлумачення норми Податкового кодексу України контролюючий орган мав надати перевагу трактуванню на користь платника податків.

Також суд зазначає, що згідно Закону України 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набув чинності з 01.01.15 р.) внесено зміни до абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України і визначено об'єктом оподаткування не суму боргу, а основну суму боргу (кредиту) платника податків, фактично на підтвердження вище викладеної позиції.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, розмір штрафу має становити 697, 22 грн.

Згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Загальний розмір штрафних санкцій становить 867, 22 грн., а загальна сума податкового зобов'язання - 3656, 1 грн.

Відповідно, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03.07.15 р. № є протиправним і підлягає скасування у частині нарахування податкового зобов'язання в розмірі 197 358, 46 грн.

Стосовно вимоги позивача щодо скасування рішення про опис майна у податкову заставу №11363/Р/26-15-17-02-33 від 15.08.17 р., суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 89.1.1. та 89.1.2 п. 89.1, п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки у позивача навіть з врахуванням висновку суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03.07.15 р. № наявний податковий борг у розмірі, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то у контролюючого органу було право виносити вказане рішення, проте, його дія стосується лише заборгованості в розмірі 3656, 1 грн.

За таких обставин у суду відсутні підстави для визнання вказаного рішення протиправним та його скасування.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03.07.15 р. № в частині нарахування ОСОБА_1 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичної особи в розмірі 197 358, 46 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 17.01.18 р.