Справа № 820/5651/17
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 р. № 820/5651/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сагайдака В.В.,
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання незаконною бездіяльності ,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського міського центру зайнятості, в якому просить суд: визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22 серпня 2017 року, яка полягає у не запропонуванні ОСОБА_1 укласти договір на навчання за професією "Кравець".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час здійснення прийому 22 серпня 2017 року відповідачем у незаконний спосіб направлено його на непідходящу роботу за посадою «Гардеробник» у середню школу, замість укладання договору на навчання за професією «Кравець».
Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника центру.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має повну вишу освіту за спеціальністю Соціологія, здобув кваліфікацію соціолога, а також має базову вищу освіту за напрямом підготовки Право, здобув кваліфікацію бакалавр права та неодноразово перебував на обліку в службі зайнятості як безробітний.
Наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 27.09.2016 р. №НТ160927 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 27.09.2016 р.
Під час прийому позивача 22.08.2017 р. фахівцем Харківського міського центру зайнятості були опрацьовані наступні посади:соціолога, викладача соціології, асистента викладача соціології, діловода, документознавця, архівіста, машиніста з прання та ремонту спецодягу на Військовій частині НОМЕР_1 , гардеробника у Загальноосвітній школі №154.
За посадами соціолога, викладача соціології, асистента викладача соціології, діловода, документознавця, архівістафахівцем відповідача вакансій не виявлено.
Посада машиніста з прання та ремонту спецодягу на Військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з відмовою роботодавця, у подальшому не розглядалась.
Відносно посади гардеробника, фахівцем у телефонному режимі встановлено, що вакансія актуальна, не потребує підготовки, відсутні вимоги щодо освіти, медичні протипоказання відсутні, у зв`язку з чим, позивачу видано направлення на працевлаштування.
Однак, позивач вважає, що фахівець Харківського міського центру зайнятості не надав належним чином соціальні послуги, оскільки мав укласти з ОСОБА_1 договір на навчання за професією «Кравець», через що останній звернувся до суду з даним позовом.
Згідно ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення".
Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи; вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа; працевлаштування - комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про зайнятість населення" Держава гарантує у сфері зайнятості, зокрема:
1) вільне обрання місця застосування праці та виду діяльності, вільний вибір або зміну професії;
3) професійну орієнтацію з метою самовизначення та реалізації здатності особи до праці;
4) професійне навчання відповідно до здібностей та з урахуванням потреб ринку праці;
6) безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку;
7) соціальний захист у разі настання безробіття.
Згідно ч. 2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні зобов`язані: 1) самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; 2) відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; 3) дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов`язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення; 4) інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.
Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що статус безробітного, крім надання комплексу прав на отримання безоплатного сприяння у працевлаштуванні, безумовно покладає на особу, яка отримала такий статус, і певні обов`язки, пов`язані з готовністю та здатністю приступити до роботи. Також функції уповноважених органів (центрів зайнятості) полягають саме у сприянні безробітним в пошуку роботи, а не у перебиранні обов`язків з професійного самовизначення, професійної орієнтації з безробітного на державний орган.
З матеріалів персональної картки судом встановлено, що позивачем самостійно надано згоду на професійне навчання за професією «Кравець».
Під час прийому, що відбувся 23.06.2017 р. ОСОБА_1 видано направлення №1543 на проходження попереднього медичного огляду та отримання медичної довідки за формою 86/о, отримання якої передбачено Порядком професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних.
Наказами Міністерства соціальної політики України та Міністерством освіти і науки України від 31.05.2013 р. №318/655 затверджено Порядок професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, яким визначається механізм організації Центром зайнятості Автономної Республіки Крим, обласними, Київським і Севастопольським міськими, міськими, районними і міськрайонними центрами зайнятості (далі - центри зайнятості) професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних (далі - професійне навчання безробітних).
Згідно з п. 2.2 Порядку зареєстрованим безробітним, які відповідно до статті 46 Закону України „Про зайнятість населення потребують професійного навчання, з метою виявлення їхніх здібностей, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності, надаються послуги з професійної орієнтації.
Якщо зареєстрований безробітний виявляє бажання пройти професійне навчання відповідно до результатів наданих послуг з професійної орієнтації, центр зайнятості за місцем реєстрації особи як безробітної укладає з ним договір та видає йому направлення на професійне навчання до навчального закладу за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.
Безробітний зараховується до навчального закладу на підставі направлення на професійне навчання.
Приписами п. 2.3 Порядку встановлено, що центр зайнятості для проходження професійного навчання направляє безробітного до закладів охорони здоров`я для проходження попереднього медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, якщо правила прийому до професійно-технічних і вищих навчальних закладів вимагають надання відповідної довідки.
У разі направлення безробітних на професійне навчання за професіями, для набуття яких відповідно до чинного законодавства потребує обов`язкового професійного медичного відбору, психіатричного та наркологічного оглядів, відшкодовуються витрати для проходження такого огляду. Для цього центри зайнятості укладають договори з відповідними закладами охорони здоров`я.
Відповідно до Правил прийому на навчання до Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, при зарахуванні на навчання у Центрі безробітний повинен мати пакет документів, до якого також віднесено медичну довідку встановленої форми.
Станом на дату прийому - 22.08.2017 р., довідка форми 86/о до Харківського міського центру зайнятості позивачем надана не була. Позивач був обізнаний про необхідність її подачі для укладання договору. Навчальна група за професією «Кравець» могла формуватися до 08.09.2017 р.
Як вбачається з копії особової справи позивача, довідка за формою 86/о отримана позивачем лише 25.08.2017 р.
Судом не встановлено незаконної бездіяльності Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22 серпня 2017 року, яка полягає у не запропонуванні ОСОБА_1 укласти договір на навчання за професією "Кравець".
Відповідно до п. 1 вказаного договору, центр направляє безробітного ОСОБА_1 в Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією «Швачка» для проходження повного курсу професійної підготовки відповідно до робочого навчального плану та робочих на програм зі строком навчання 752 годин, з 13.11.2017 р. по 11.04.2018 р.
Наказом від 14.11.2017 р. №283-3-СНН зараховано на професійне навчання з 14.11.2017 р. ОСОБА_1 .
Листом від 22.11.2017 заступником директора з навчальної роботи повідомлено директора Харківського міського центру зайнятості, що слухач ОСОБА_1 відсутній на заняттях з 15.11.2017 р. по теперішній час.
Слід зауважити, що відповідно до Національного класифікатора України Класифікатора професій (наказ Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 р. № 327) професії «Швачка» та «Кравець» є спорідненими.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання незаконною бездіяльності відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сагайдак В.В.