Справа № 320/8423/17
Суддя: Іваненко О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.01.2018
Справа № 320/8423/17
Провадження № 2а/320/55/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Михайловій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП №4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського СРПП №4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що 04.11.2017 року поліцейським СРПП № 4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 була прийнята постанова в справі про адміністративне правопорушення № 926134 серії БР, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та безпідставною. Відповідно до постанови поліцейського, він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 04.11.2017 року о 07 год. 05 хв. на а/д Херсон-Генічеськ 56 км + 800 м та поза межами населеного пункту не ввімкнув на ТЗ денні ходові вогні та ближнє світло фар при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Проте, ні пунктом 9.8, ні будь-якими іншими нормами ПДР України не передбачено обов'язку водія вмикати денні ходові вогні та ближнє світло фар при зміні напрямку руху. Таким чином, з викладеної в постанові суті порушення взагалі неможливо зрозуміти чи має місце порушення та в чому воно полягає. Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено низку різних порушень правил дорожнього руху, серед яких зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Як усно пояснив йому поліцейський ОСОБА_2, він зупинив його через те, що він не ввімкнув ближнє світло фар у денну пору доби, проте в постанові формування саме такого порушення відсутнє. Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше. Натомість, вимоги про увімкнення попереджувальних сигналів (покажчиків повороту) при початку руху та зміні його напрямку містяться в п. 9.2 ПДР. Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП. Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки, як зазначено у постанові в справі про адміністративне правопорушення, він під час зупинки поліцейським вже рухався по авто дорозі, а в розумінні ч.2 ст.122 КУпАП України, відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п.9.2, 9.7 Правил дорожнього руху України.

Крім того під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським не було дотримано порядок розгляду справи, а також вимоги до змісту постанови, передбачені статтею 283 КУпАП. В порушення вимог Інструкції та ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, під час розгляду справи поліцейським йому взагалі не були роз'яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, статтею 63 Конституції України, не було надано право викласти письмові пояснення (заперчення) щодо ситуації, хоча він в присутності свідків звертався до поліцейського і просив його надати йому можливість викласти письмові пояснення і заперечення, на що отримав відповідь, що «моя справа вже розглянута по встановлених обставинах». Сама процедура розгляду справи фактично була зведена до складання поліцейським постанови і вручення йому її копії. Крім того, поліцейським при складанні оскаржуваної постанови не були дотримані вимоги до змісту постанови, передбачені статтею 283 КУпАП, а саме постанова не містить обов'язкової вказівки про порядок і строк її оскарження, а також у ній відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, хоча після зупинки мого транспортного засобу, поліцейський повідомив мене, що ним на відео нібито було зафіксовано порушення мною правил дорожнього руху. Також, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Під час складання поліцейським постанови, він повідомив йому, що хоче викласти письмові заперечення, оскільки не згоден з накладенням на нього стягнення, але отримав відмову. За таких умов, поліцейський, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП був зобов'язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення і долучити його до постанови, але всупереч вимогам закону цього не зробив. Обставини того, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, підтверджуються відсутністю будь-яких посилань в оскаржуваній постанові на протокол про адміністративне правопорушення. У графі постанови «До постанови додаються» відсутній текст. Таким чином, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною, прийнята з порушенням чинного законодавства і мас бути скасована. Оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Тому він просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2017 року серії БР № 926134, прийняту поліцейським СРПП № 4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявився, але від нього надійшла заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, заяву про розгляд справи за його відсутністю, та письмових заперечень не надав.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі заяв сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.4 ст.229 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, безсторонньо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, тощо.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено у судовому засіданні, 04.11.2017 року поліцейським СРПП № 4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР№926134 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП., та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. на користь держави (а.с.7).

Підставою для складання вказаної постанови, як вбачається з матеріалів справи, вказано ті обставини, що позивач 04.11.2017 року об 07-05 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1, на а/д Херсон-Генічеськ 56 км + 800 м та поза межами населеного пункту не ввімкнув на ТЗ денні ходові вогні та ближнє світло фар при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

Щодо посилань позивача на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд виходить з наступного.

Як вбачається з вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з вимогами ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п.9.1 ПДР України, попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Відповідно до вимог ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та інше.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не було надано доказів того, що його автомобіль обладнано денними ходовим вогнями, а тому він повинен був ввімкнуту ближнє світло фар на вимогу п.9.8 ПДР для позначення свого транспортного засобу. З аналізу п.9.1, 9.8 ПДР, ближнє світло фар, як попереджувальний сигнал, повинно бути ввімкнено у світлу пору доби. Таким чином ближнє світло фар можливо використовувати як зовнішній світловий прилад, так і в якості попереджувального сигналу. Позивачем було порушено правило використання освітлювальних приладів або попереджувальних сигналів, до яких відноситься ближнє світло фар, яке зазначається розділах 9 та 19 ПДР. Правопорушення скоєно 04.11.2017 року, в період з 1 жовтня по 1 травня, поза межами населеного пункти, а тому позивач рухаючись на автомобілі без ввімкненого ближнього світла фар порушив вимоги п.9.8 ПДР.

Таким чином, доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає необґрунтованими, так як він не надав жодних доказів неправомірності винесення постанови, та вважає, що постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, винесена правомірно в частині притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.9.8 ПДР.

Згідно з п.4 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ст.22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не враховувалися обставини, що помякшують та обтяжують покарання, як того вимагають положення ст. 33 КУпАП, та не надано заперечень щодо позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що скоєне ним правопорушення не потягло за собою настання будь-яких негативних наслідків, правопорушення вчинене неумисно, суд вважає можливим звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, задовольнивши частково позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 19, 77, 243-246, 260, 293, 295, 297, 382 КАС України, ст.ст. 22, 33, 126, 251-297 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП №4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Змінити постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР№926134 від 04.11.2017 року, винесену поліцейським СРПП №4 Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2, звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1, від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, обмежившись усним зауваженням.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_3