Справа № 339/433/17
Суддя: Головенко О. С.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №339/433/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського ГРПП №4 Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Проців Руслана Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 03.12.2017 року серії БР №639553 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що він працює водієм та 03.12.2017року, керуючи пасажирським автобусом марки Mercedes-Benz 311 реєстраційний номер НОМЕР_2 в смт. Брошнів-Осада, через несприятливі погодні умови (падав сніг, дорога не очищена, дорожні знаки забиті снігом) не зміг заїхати на автостанцію. Коли зупинився на центральній дорозі навпроти автовокзалу, до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він порушив правила зупинки відносно пішоходного переходу та не заїхав на автостанцію для висадки пасажирів.

З цього приводу пояснив, що не порушив правил, оскільки не заїхав на автостанцію, так як вона не була почищена від снігу. А правил проїзду пішоходного переходу теж не порушив, так як зупинився на достатній відстані та ні дорожної розмітки, ні знаку в зв"язку з снігопадом не було видно. Працівники поліції повідомили, що проводиться операція «Автобус» і їм необхідно скласти певну кількість протоколів ; постанову він зможе отримати на зворотньому шляху, коли буде повертатися в м.Долина.

Вважає, що він не порушив вимоги Правил дорожнього руху України та не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що 03.12.2017 року він згідно маршрутного листа здійснював перевезення пасажирів з м.Долина до м.Івано-Франківська. У смт. Брошнів-Осада через погані погодні умови не зміг заїхати на автостоянку і зупинився біля "острівку" для висадки пасажирів. Дорога була не почищена, не видно було ні знаків, ні розмітки. Після зупинки до нього підійшли працівники поліції, які не представилися та сказали, що він порушив правила зупинки і не зважаючи на його пояснення що він не порушив правила, повідомили, що на нього буде складено постанову, яку він зможе отримати на зворотньому шляху. Сфотографували документи на телефон і відпустили. Йому зателефонували працівники поліції і він на тому самому місці на зворотньому шляху отримав вказану постанову, яку вважає незаконною та просить скасувати.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки ( а.с.22,26).

Відповідно до вимог ч. 3 ст.205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що справу слід слухати у відсутності суб'єкта владних повноважень на підставі наявних доказів, що відповідатиме вимогам ст.205 КАС України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_3, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 03.12.2017 року поліцейський ГРПП №4 Рожнятівського ВП Проців Р.І. виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. за ч.2 ст. 121-2 КУпАП., яку позивач оскаржив.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2017 року о 11 год.56 хв. в смт. Брошнів-Осада по вул. 22 Січня, здійснюючи перевезення пасажирів на маршруті Долина-Івано-Франківськ, здійснив зупинку автобуса на пішоходному переході, чим порушив п.15.9 г ПДР України.

Частиною 2 ст. 121-2 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів.

Відповідно до положення п.15.9 г Правил дорожнього руху України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно п. 24 Правил надання постуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18.02.1997р. місцями зупинки автобуса, який здійснює перевезення у режимі маршрутного таксі, визначаються кінцеві пункти маршруту. Посадка та висадка пасажирів з автобуса проводиться на їх вимогу у місцях зупинки громадського транспорту, а також в інших місцях з обов'язковим дотриманням Правил дорожнього руху.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, заперечуючи факт здійснення ним правопорушення, посилається на відсутність належних доказів на підтвердження його винуватості.

Так, оскаржуючи вказану постанову, позивач вказував на те, що він через несприятливі умови не зміг заїхати на автостоянку ( яка не була почишена від снігу), тому здійснив зупинку на центральній дорозі навпроти автостанції «Острівці» для висадки пасажирів, не порушивши правил. При цьому, в зв"язку з снігопадом, дорожної розмітки та знаку про наявність пішоходного переходу не було видно.

Вказані обставини підтвердив свідок ОСОБА_3, який перебував у вказаному автомобіля в якості пасажира та сидів позаду водія. Зокрема, свідок зазначив, що 03.12.2017 року їхав у Івано-Франківськ та у смт. Брошнів-Осада водій ОСОБА_1 через погані погодні умови не заїхав на автостанцію, а зупинився біля автостанції. Дорога була не почищена, не було видно ні розмітки, ні знаків, ні пішоходного переходу.

Факт складних погодних умов через снігопади підтверджена позивачем і випискою із сайту "Синоптик погоди", де вказано, що 03 грудня 2017року в смт. Брошнів сніг ішов весь день та не припинявся до самого вечора ( а.с.27).

Нормою частини 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 15.9 г ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Як вбачається з доводів позовної заяви та пояснень позивача в суді, позивач стверджував, що він не погоджувався з діями працівника поліції щодо винесення постанови вважаючи, що в його діях відсутня подія та склад правопорушення.

Тому суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

Однак доказів того, що позивач здійснив зупинку у невідведеному для цього місці, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів в автоматичному режимі, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

З метою з"ясування обставин справи суд двічі згідно ухвал від 13.12.2017 року та 19.12.2017 року пропонував суб`єкту оскарження надати заперечення проти позову та всі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку ним встановлено наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (зокрема, відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання постанови серії БР №639553 від 03.12.2017 року, а також відеозапис з відеореєстратора відповідного патрульного автомобіля ).

Проте, відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслав відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівником поліції не було зібрано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Відтак, з огляду на надані позивачем докази ( пояснення свідка, довідки про складні погодні умови) твердження відповідача, що позивач, здійснюючи перевезення пасажирів на маршруті Долина-Івано-Франківськ, здійснив зупинку автобуса на пішоходному переході є припущенням, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог Правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність зясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КУпАП.

В судовому засіданні не здобуто доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таких доказів не надано суб'єктом владних повноважень на вимогу суду, чий акт оскаржується.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським ГРПП №4 Рожнятівського ВП Проців Р.І. серії БР №639553 від 03.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121-2 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі викладеного ст.19 Конституції України, ст. 254, 256, 283, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.2,5,9,241-246 КАС України суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії БР №639553 від 03.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 255 (двіста п'ятдесят п'ять) гривень за ч.2 ст.121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Болехівський міський суд .

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1

Поліцейський ГРПП №4 Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Проців Руслан Іванович, місцезнаходження якого вул.Олекси Тихого.10 м.Калуш Івано-Франківська область.

Дата складання повного тексту рішення - 22 січня 2018 року.

Суддя О.С. Головенко