Справа № 805/4629/17-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/4629/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 р. Справа№805/4629/17-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Костянтинівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Підприємства “Костянтинівський завод скловиробів імені 13-ти розстріляних робітників” про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства за списком № 1 на суму 453 307,07грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Костянтинівське об’єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з Підприємства “Костянтинівський завод скловиробів імені 13-ти розстріляних робітників” (ЄДРПОУ – 00293189) на користь Костянтинівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту “а” ст.13 Закону України від 05.11.2011 №1788 “Про пенсійне забезпечення” за списком № 1 за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року у сумі 453 307,07грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивачем призначені та сплачені пільгові пенсії особам, що працювали на підприємстві відповідача, та були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту “а” статті 13 Закону України від 05.11.1999 року №1788 “Про пенсійне забезпечення”. Управлінням направлялись відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 на суму 453 307,07грн. Станом на час звернення до суду зазначена заборгованість відповідачем управлінню не відшкодована.

В судове засідання повноважний представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Позивач в судове засідання не з’явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Частиною 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі ненадання особам, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям – за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб – підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.

Разом з цим, суд зазначає, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою пошти: “про причини, які не дали змоги виконати обов’язки щодо пересилання поштового відправлення.

Відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (із врахуванням змін та доповнень, далі по тексту), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В порядку частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Костянтинівське об’єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього п. 12 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 (Далі – Положення).

Згідно з підпунктом 5 п. 4 Положення, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах, районах у містах, а також управлінь у містах та районах (Далі - територіальні органи) щодо: зокрема, забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами актів законодавства про пенсійне забезпечення і законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; інших платежів, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідач згідно з нормами пункту 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058-IV як страхувальник зобов’язано сплачувати у встановленому порядку страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено що на підприємстві відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають їм право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно з п. “а” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, та яким відповідно до вказаного Закону було призначено та виплачено пенсію. Зазначені особи перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 1, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами/розпорядженнями про призначення пенсії з розрахунком трудового стажу, виданими відповідачем довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та довідками управління про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії за спірний період по працівниках підприємства.

Судом встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що Костянтинівським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року були здійснені витрати на виплату і доставку пільгових пенсій по зазначеним працівникам відповідача за Списком № 1 на загальну суму 453 307,07 грн.

На виконання приписів діючого законодавства позивачем на адресу відповідача за зазначений період часу були направлені для відшкодування розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1, по працівникам підприємства. Відповідачем вказані у розрахунках витрати УПФУ у встановлені строки не сплачені, в результаті чого утворилась заборгованість за зазначений період у загальному розмірі 453 307,07 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд керувався наступним.

Відповідно до преамбули Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року останній визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального Пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України № 1058-IV у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” (надалі – Закон України “Про пенсійне забезпечення”).

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004, тобто до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”: чоловікам – на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам – на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

За приписами розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі – Інструкція 21-1), зокрема пунктом 6.1 передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 “ Прикінцевих положень ” Закону України “ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ” в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій.

Тобто, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2017 році.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

З матеріалів справи встановлено, що заборгованість відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 453 307,07 грн., яка виникла за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року.

Заборгованість відповідача перед управлінням підтверджується наявними у справі розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року та карткою особового рахунку станом на дату розгляду справи.

Розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку таких пенсій в порядку, встановленому законодавством, надсилалися на адресу відповідача, останнім не оскаржувались, при цьому витрати не відшкодовані.

Оскільки судом встановлено, що позивач за спірний період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року поніс витрати на виплату і доставку пільгових пенсій по працівникам відповідача в розмірі 453 307,07 грн. та враховуючи, що відповідачем не сплачені зазначені витрати, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», ст. 2, ст. 6-15, ст. 19, 20, ст. 72-77, ст. 90, ст. 139, ст. 205, ст., 241-246, ст. 250, ст. 293, ст. 295, ст. 297, ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Костянтинівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Підприємства “Костянтинівський завод скловиробів імені 13-ти розстріляних робітників” про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства за списком № 1 на суму 453 307,07 грн.,. – задовольнити повністю.

Постанова прийнята в порядку письмового провадження 17 січня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.