Справа № 818/1131/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

18.01.2018 Київ К/9901/678/18 818/1131/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі №818/1131/17 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі №818/1131/17.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2018 року задоволено заяву суддів Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., про самовідвід.

15 січня 2018 року на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Суду здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).

Частиною 4 статті 330 цього Кодексу передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно частини 5 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Скаржником до касаційної скарги не було додано документа про сплату судового збору.

В своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», так як позовні вимоги витікають із трудових правовідносин та відносин відшкодування шкоди.

Однак, суд звертає увагу заявника на те, що пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає наявність пільги щодо сплати судового збору у вигляді звільнення від його сплати для позивачів - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто законодавцем встановлені певні обмеження для звільнення позивача від сплати судового збору у трудових спорах - лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Беручи до уваги те, що предметом даної адміністративної справи були обставини правомірності дій територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області щодо відмови у видачі йому довідки про заробіток судді місцевого суду в розмірі окладу в сумі 48 тис. грн. + доплати за вислугу років, передбаченого ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII (в редакції, що діє з 01.01.2017), та зобов'язання відповідача видати вказану довідку, скаржник не є особою, що звільняється від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, посилання позивача на звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, як на підставу звільнення від сплати судового збору, є помилковим з огляду на те, що позивач просить визнати неправомірними дії щодо відмови у видачі довідки про заробіток судді місцевого суду та зобов'язання відповідача видати вказану довідку, а не відшкодування відповідачем заподіяної йому шкоди.

Таким чином, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання адміністративного позову) за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у вище вказаній редакції) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600,00 гривень.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у даній справі позов містить одну основну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачу касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280 грн.

Також, касаційна скарга не відповідає пункту 1 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, оскільки у касаційній скарзі скаржник зазначив як найменування суду касаційної інстанції "Верховний Суд України". Натомість, відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За таких обставин, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору в сумі 1280 грн. та зазначення вірного найменування суду касаційної інстанції.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача: 0007, , Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030102, призначення платежу «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі №818/1131/17 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги або відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Л. Мороз