Справа № 872/11397/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року справа № 206/4147/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року (головуючий суддя Маштак К.С.)

у справі № 206/4147/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції у м. Дніпро рядового поліції Мартиненка Олександра Едуардовича, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції у м. Дніпро рядового поліції Мартиненка Олександра Едуардовича, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову АР № 241903 від 31.07.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на незаконність притягнення до адміністративної відповідальності за порушення (лінію 1.1 перетинати забороняється), яке, по-перше, є малозначним, крім того, вчинене у стані крайньої необхідності.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідач при складенні постанови не з'ясував всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що позивач вимушено здійснив зупинку свого автомобілю у зв'язку з різкім погіршенням стану здоров'я.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції зазначає, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, в той же час, з відеозапису, що було зроблено з нагрудної камери безпосередньо відповідачем під час оформлення постанови, вбачається, що позивач не заперечує факт порушення правил ПДР. Що стосується поганого самопочуття позивача, то у відповідача були підстави вважати, що надаючи цю інформацію позивач намагався уникнути відповідальності за свої дії.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.01.2018 о 14:50 годин.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 31.07.2017 відповідачем - Інспектором патрульної поліції у м. Дніпро рядовим поліції Мартиненком Олександром Едуардовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 241903, згідно з якою позивач 31 липня 2017 року о 17:25 в м. Дніпро, вул. Короленко, 3, керуючи транспортним засобом марки KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги 3.34 Додаток 1 до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Означеною постановою по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Жодних додатків до постанови не додано (п.8 постанови - а.с.6).

Також з наявних в матеріалах справи документів встановлено, що 31.07.2017 о 18.20 (через 1 годину після складання постанови) на ім'я ОСОБА_1 КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради видана довідка за № 6479 про те, що ОСОБА_1 встановлено діагноз - судинний криз, призначено амбулаторне лікування (а.с.7).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність означеної постанови.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122, КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії АР № 241903 від 31.07.2017 по справі про адміністративне правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підпунктом 3.34 пункту 3 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення правил порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проти факту зупинки на дорозі в межах дії заборонного знаку не заперечує, однак вказує на вимушеність таких дій у зв'язку з крайньою необхідністю, а саме: погіршення стану здоров'я.

Вищенаведене підтверджується наданими позивачем медичними документами від 02.06.2017, згідно яких дійсно о 15:15 год. здійснено виїзд автомобіля Жовтневої підстанції ШМД № 2 до ОСОБА_2., котрому встановлено діагноз ВСД по гіпертонічному типу та зафіксовано підвищення тиску до 170/100, який в подальшому знижено до 150/100.

Згідно ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки дії позивача пов'язанні з вимушеною зупинкою внаслідок різкого погіршення стану здоров'я отриманням, тобто останній діяв в стані крайньої необхідності, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

В дакну випадку, як вірно встановлено судом першої інстанції, при складенні постанови відповідачем не було з'ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 241903 від 31.07.2017.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року у справі № 206/4147/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточною і оскарженню не підлягає (ст.ст.12, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко