Справа № 2-а-1778-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-а-1778 /2010р.
ПОСТАНОВА

іменем України

10 грудня 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А.,розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати його основну пенсію по інвалідності відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить 8-й мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю,відповідно до ст.. 50 Закону,в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Позивач посилається на те, що він є інвалідом 2 групи, (категорія 1) внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,йому, як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено причинний звязок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та як додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров»ю- в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач виплачував йому пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивач просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення його пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54, ст.. 50 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю, відповідно до ст..50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ,починаючи з 20.09.2009 року.

В судове засідання позивач та представник не зявився.

Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України.

Проте, ч.3 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 - є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії (посвідчення Серії А№ 037845), інвалідом 2 групи, захворювання звязано з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК Серії ВТЄ-25 № 011795 та одержує пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, яке повязано з наслідками аварії на ЧАЕС в УПФ Іванківського району.

Проте,розмір його пенсії не відповідає вимогам ч.4 ст. 54 , ст.. 50 Закону.

Отже, пенсія позивача призначена та виплачувалася йому в розмірі, що не відповідає вимогам ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п. 1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч,2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ст..50, ч.4 ст.54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає з 09 травня 2010р., оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 09.11. 2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ч.4 ст.54, ст.. 50 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

„Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ч.4 ст..54 ,ст.. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- неправомірними.

Зобов»язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи, яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю, в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи «, починаючи з 09 травня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський райсуд.

Суддя: