Справа № 712/13697/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 27 жовтня 2017 року інспектором патрульної поліції в м. Черкаси лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія АР № 633346 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, нібито він, 27 жовтня 2017 року о 20 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя проспекту Хіміків з вулицею Пастерівська на жовтий сигнал світлофора, при цьому мав змогу зупинитись та не створити аварійної ситуації.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі.

Відповідач позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції в м. Черкаси лейтенанта поліції ОСОБА_2 серія АР № 633346 від 27 жовтня 2017 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник управління патрульної поліції у м. Черкаси в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що інспектор роти № 1 управління патрульної поліції в м. Черкаси ОСОБА_2 діяв відповідно чинному законодавству.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оглянувши відеозапис, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до п.п. 10 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності КАС України у редакції Закону № 2147-VIII, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим КАС України у редакції Закону № 2147-VIII.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Спірною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 633346 від 27.10.2017, інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в місті Черкаси, лейтенанта поліції ОСОБА_2 встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1, 27.10.2017 року о 20 год. 05 хв. проїхав перехрестя проспекту Хіміків з вулицею Пастерівська на жовтий сигнал світлофора, при цьому мав змогу зупинитись та не створювати аварійної ситуації, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф 425 грн.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Також у відповідності до п.1 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, інспектор поліції ОСОБА_2 розглядаючи вищевказану справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, не порушив процесуальні норми діючого законодавства.

За змістом позовної заяви позивач зазначає, що будь-якої підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

При дослідженні доказів, в тому числі відеозаписів з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, якими зафіксовано процедуру складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, судом встановлено, що позивачу було оголошено посадову особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, встановлено особу позивача, розяснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Які саме не вирішені клопотання, не досліджені докази та не заслухані особи, позивач не зазначає, тому суд посилання позивача на порушення інспектором поліції вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП є безпідставними.

Водночас, позивач зазначає, що не скоював правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП, оскільки дана норма передбачає адміністративну відповідальність в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора. З доводів позивача слідує, що він проїхав перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофору, а коли загорівся жовтий колір він був за перехрестям, чим не створював аварійної ситуації на дорозі.

Підпункт «ґ» пункту 8.7.3 ПДР передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Представником відповідача в судовому засіданні було пояснено, що свідком даного адміністративного правопорушення була ОСОБА_3, однак з наданих суду пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 27.10.2017 року приблизно о 20 год. 10 хв. вона була запрошена працівниками поліції свідком за адресою м. Черкаси, проспект Хіміків, 40, того що водій ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 на законну вимог працівників поліції не надавав посвідчення водія та реєстраційні документи для ознайомлення, при цьому вів себе зухвало.

Із наданого суду відповідачами відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції вбачається, що самого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення інспектором поліції не зафіксовано, а саме: проїзду позивачем на заборонений сигнал світлофору. З відеозапису вбачається, що позивач був зупинений вже для складання постанови про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо не скоєння ним адміністративного правопорушення, тому, за відсутності матеріалів фіксації події, суд приходить до висновку, що суб'єктом оскарження не були встановлені всі обставини справи, передбачені ст. ст. 251, 280 КУпАП, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до пп.15.5 пп. 15 п.1 Розділу ХІІ «;Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 32, 192, 242, 243 286, 292-293, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції в м. Черкаси лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 633346 від 27 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: