Справа № 820/3035/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мар'єнко Л.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3035/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2017, суддя Мар'єнко Л.М., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 17.11.17 по справі № 820/3035/17

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просив суд: визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру в Харківській області щодо утримання від прийняття рішення для надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для подальшого надання ОСОБА_3 у власність;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Харківській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для подальшого надання ОСОБА_3 у власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у березні позивачем отримано лист - відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 14.03.2017 №Б-3315/0/6/4634/0/21-17 про розгляд його заяви стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0 га, яка розташована на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області. У вказаному листі відповідачем повідомлено про те, що утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції, посилаючись на те, що земельна ділянка за рахунок якої позивач хотів отримати у власність 2 га, була предметом зацікавленості Харківської обласної громадської організації «Спілка ветеранів АТО». Також позивач зазначив, що зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідачем фактично відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0 га, оскільки така відповідь позбавляє позивача можливості реалізувати право на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства відповідно до ст.ст.118, 121 ЗК України. Водночас, позивач зазначив, що положеннями чинного законодавства унормовано виключні підстави, за наявністю яких заявникові може бути відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також позивач зазначив, що станом на 05.07.2017 спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0178 не є зареєстрованою для учасників АТО, оскільки на час подачі позову не внесена до ОСОБА_2 атласу земельних ділянок, які можуть бути передані учасникам АТО.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру в Харківській області щодо утримання від прийняття рішення, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3, яка зареєстрована 14.02.2017 №Л-3316/0/20/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для подальшого надання ОСОБА_3 у власність.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3, яка зареєстрована 14.02.2017 №Л-3316/0/20/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для подальшого надання ОСОБА_3 у власність.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ч. 2 ст. 79-1, ст. 118 ЗК України, Закону України "Про землеустрій", ч. 3 ст. 2 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся із заявою від 14.02.2017 до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, в якій просив на підставі положень ст. 118 ЗК України, надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Також у вказаній заяві заявник зазначив, що правом на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності в межах норм, встановлених ст. 121 Земельного кодексу України, не скористався. До заяви було додано необхідний пакет документів (а.с.44).

Листом ГУ Держгеокадастру в Харківській області від 14.03.2017 №Б-3315/0/6-4634/0/21-17 (а.с.55) повідомлено позивача про те, що за оперативною інформацією Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, станом на кінець 2016 року, статус учасників бойових дій на Донбасі, які відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мають пільги на першочергове відведення земельних ділянок, отримали понад 266 тисяч осіб, без урахування кількості членів сімей загиблих. І ця кількість має постійну тенденцію до суттєвого збільшення.

Також, проінформовано, що Головне управління тісно та плідно співпрацює з Харківською обласною громадською організацією «Спілка ветеранів АТО», яка має свої філії у всіх районах Харківської області. На базі Головного управління створена робоча група за участі представників Спілки, Головного управління та територіальних органів Держгеокадастру у Харківській області, на якій оперативно вирішуються нагальні та проблемні питання відведення земельних ділянок для різних видів використання.

Водночас, у вказаному листі зазначено, що на останньому засіданні робочої групи представниками Спілки зазначено, що у Харківській області нараховується близько 11 тис. осіб - учасників бойових дій, які виявляють бажання земельні ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та для індивідуального садівництва. А це майже 25 000 га, не враховуючи потреб членів сімей загиблих.

Між тим, земельний фонд області має обмежений ресурс, що ускладнює всіх бажаючих отримати земельні ділянки у власність.

З метою зняття соціальної напруги серед даної категорії Головним управлінням на постійній основі вживаються заходи щодо виявлення земель запасу, складання їх переліків, з подальшим наданням пропозицій.

Також у вказаному листі зазначено, що зазначена земельна ділянка була предметом зацікавленості Харківської обласної громадської організації «Спілка ветеранів АТО» в питанні її виділення членам організації.

Враховуючи викладене, Головне управління зазначило, що утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції.

Непогодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що наведені відповідачем підстави відмови позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вказаної ділянки, суперечать приписам Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель урегульовано Земельним кодексом України (далі по тексту ЗК України).

Відповідно до ст.116 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку, або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що лист відповідача від 14.03.2017р. № Б-3315/0/6-4634/0/21-17 про розгляд заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і викладена в ньому позиція (фактично відмова) у наданні дозволу, не містить посилання на жодну з визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи приписи п. б ч.1 ст. 121 ЗК України, якими унормовано право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, та беручи до уваги, що заявлений позивачем розмір земельної ділянки відповідає вказаному, водночас, при розгляді заяви позивача не було встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а крім того, позивачем було подано разом з заявою необхідний пакет документів.

Посилання в апеляційній скарзі відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позову, що листом від 14.03.2017р. № Б-3315/0/6-4634/0/21-17 останній не відмовляв позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а роз'яснював, що Головне управління утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання учасника АТО, є безпідставними, з огляду на положення ч.7 ст.118 ЗК України, яким передбачено або надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або, відповідно - відмову.

Таким чином, лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.03.2017р. № Б-3315/0/6-4634/0/21-17 фактично є відмовою в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з обставин, які не передбачені ч.7 ст.118 ЗК України.

Щодо підстав вказаної відмови колегія суддів зауважує на таке.

Згідно з ч.1 ст.19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Таким чином, на законодавчому рівні відсутнє таке визначення цільового призначення земельної ділянки як "для передачі у власність учасникам АТО".

Поряд з цим, безумовно, чинним законодавством передбачено пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них.

Так, п.14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що учасникам бойових дій надаються, зокрема, пільги, щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

В свою чергу, чинним законодавством не визначено критерії пріоритетності того чи іншого заявника саме на стадії процесу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Крім того, вищевказані пільги стосуються першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, проте, у спірних правовідносинах іде мова про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення.

При цьому, відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надано будь - яких доказів на підтвердження того факту, що земельна ділянка, відносно якої позивачем подано заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, запланована для відведення конкретному учаснику АТО.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності у ГУ Держгеокадастру у Харківській області юридичних та фактичних підстав для відмови ОСОБА_5 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій ГУ Держгеокадастру в Харківській області щодо утримання від прийняття рішення, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3, яка зареєстрована 14.02.2017 №Л-3316/0/20/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для подальшого надання ОСОБА_3 у власність є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, з метою відновлення прав позивача, правомірно вийшов за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України та зобов'язав ГУ Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3, яка зареєстрована 14.02.2017 №Л-3316/0/20/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населеного пункту на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, для подальшого надання ОСОБА_3 у власність.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року по справі № 820/3035/17, в частині задоволення позовних вимог, прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року по справі № 820/3035/17 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 по справі № 820/3035/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 15.01.2018.