Справа № 826/2749/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2749/17 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Качак Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства "Київське металофурнітурне підприємство "Текстемп" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Лівобережне об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду з позовом, який уточнювався, до Приватного акціонерного товариства «Київське металофурнітурне підприємство «Текстемп» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 3525,24грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виникла за лютий-вересень 2016 р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2017 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2017 р. скасувати, як таку, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Київське металофурнітурне підприємство «Текстемп» зареєстроване в Лівобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач надіслав на адресу відповідача розрахунок суми заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (призначених на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку) в сумі 8807,35грн.(а.с.8-15), а саме:

- за лютий 2016 року вказані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

-за березень-квітень 2016 року вказані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

- за травень-вересень 2016 року вказані ОСОБА_2, ОСОБА_4

01.08.17 року у зв'язку зі сплатою відповідачем частини суми заборгованості, позивачем зменшено позовні вимоги на суму 3525,24грн., яка існує внаслідок не відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії по одній особі ОСОБА_2

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.8 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно пункту 6.10 Інструкції № 21-1 відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції), обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги у розмірі 3525,24грн. стосуються не відшкодування відповідачем витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що пільгова пенсія ОСОБА_2 була призначена 25.04.2010 року та було визначено строк до якого відповідач мав відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій до досягненню 55 років ОСОБА_2, а саме, до 24.04.2015 року.

Відповідно до платіжного доручення №299 від 20.04.15 року відповідач сплатив за квітень 2015 року останній платіж на відшкодування витрат на доставку та виплату пенсії ОСОБА_2

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.16 року у справі №826/2643/16, яка набрала законної сили, вже було розглянуто питання збільшення Лівобережним об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві строку на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2, та було відмовлено в задоволенні позовних вимог Лівобережного ОУПФУ в м. Києві, з тих підстав, що оскільки ОСОБА_2 вийшла на пенсію до прийняття Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а тому на неї не може розповсюджуватися дія цього Закону.

Суд першої інстанції приймаючи рішення у справі прийняв до уваги положення ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини (в редакції на день прийняття судом першої інстанції рішення), а саме, що встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на день прийнятися рішення судом апеляційної інстанції) встановлено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені у справі обставини, погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, оскільки обов'язок відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2 у відповідача існував до 24.04.2015р., до досягнення цією особою 55 віку.

Таким чином, позивачем не надані докази щодо обґрунтованості позовних вимог.

Доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18.01.2018р.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2017 р. - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства "Київське металофурнітурне підприємство "Текстемп" про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль