Справа № 805/1762/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2018 р. Справа№805/1762/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Козирєвій О.О.,

За участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу Держгеокадастру у м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и в

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Відділу Держгеокадастру у м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у м. Словянську від 03 квітня 2014 року № РВ-014;

- визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Словянську від 01 грудня 2016 року № РВ 016;

- зобовязати відділ Держгеокадастру у м. Словянську внести відомості (зміни до них) щодо земельних ділянок № 3 та № 2, що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул.. Соборна (Комсомольська), буд.76 та присвоїти цим ділянкам кадастрові номера.

Зазначає, що оскаржуваними рішеннями їй відмовлено у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про відповідні ділянки з підстави часткового збігу їх площі з іншою ділянкою, яка знаходиться в оренді ТОВ «Євроландшафт».

Позов обґрунтований тим, що виявлена помилка збігу площі має бути виправлена Відповідачем на підставі пункту 4 Прикінцевих положень Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон № 3613).

Відповідач подав до суду заперечення на позов та просить в його задоволенні відмовити.

Посилається на те, що виправлення помилок щодо збігу площ суміжних ділянок здійснюється виключно за згодою власників відповідних ділянок, за відсутності якої у спірному випадку кадастрові реєстратори правомірно відмовили у внесенні інформації про земельну ділянку до кадастру.

Провадження у справі відкрито ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та неодноразово зупинялося за клопотанням сторін ухвалами суду від 06 червня 2017 року, від 13 червня 2017 року, від 20 червня 2017 року, від 30 червня 2017 року, а також від 24 жовтня 2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року Позивача звільнено від сплати судового збору.

До судового засідання, призначеного на 04 січня 2018 року зявилися представники сторін. Позивач наполягав на задоволенні позову, а Відповідач просив відмовити у його задоволенні з підстав, аналогічних викладеним у позові та запереченнях на нього.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 дружиною та спадкоємицею померлого ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть від 06 жовтня 2014 року № 790853), якому на праві власності належали земельні ділянки площею 0,1951 га та 0,0422 га, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Соборна (Комсомольська), 76. Підстава державні акти про право власності на землю від 24 жовтня 2001 року IV-ДН № 037778 та від 05 листопада 2003 року.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до відділу Держземагенства у м. Словянську із заявою про внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

У грудні 2016 року для оформлення спадщини ОСОБА_3 звернулася до відділу Держгеокадастру у м. Словянську із аналогічною заявою.

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у м. Словянську від 03 квітня 2014 року № РВ-014 та рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Словянську від 01 грудня 2016 року № РВ 016 відмовлено у задоволенні цих заяв.

Підставою зазначено знаходження в межах земельних ділянок, які пропонується зареєструвати, іншої ділянки. Крім того, у рішенні від 03 квітня 2014 року № РВ-014 додатково вказані такі підстави для відмови як відсутність відображення на кадастровому плані зовнішніх меж земельної ділянки та відсутність акту приймання передачі межових знаків, підписаного суміжними землекористувачами.

Судом оглянуто технічну документацію земельних ділянок, про реєстрацію яких йдеться у справі, а також технічну документацію із землеустрою ділянки площею 14,244 га, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Шевченко, 135 та знаходиться в оренді ТОВ «Євроландшафт».

Як вбачається із цих документів, межі земельних ділянок, про реєстрацію яких йдеться у справі, частково збігаються з межами ділянки, яка знаходиться в оренді ТОВ «Євроландшафт».

Оцінивши докази та надавши обставинам справи юридичної кваліфікації, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 3613 державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно з частиною першою статті 6 цього ж Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У 2014 році таким органом було Держземагенства, а у 2016 роціц відповідні повноваження передані Держгеокадастрові.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує

державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до статті 24 Закону № 3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин: оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у

державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3613 Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не

внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки

здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі

кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну

реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3613 у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин,та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельноїділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Позивач посилається на вищенаведену норму як підставу для задоволення позову.

Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 визначено перелік помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру (пункт 138 Порядку).

Системний аналіз технічної документації з землеустрою та перелічених норм законодавства дає підстави стверджувати, що у спірному випадку не йдеться про помилки ведення Державного земельного кадастру.

Зокрема, з технічної документації із землеустрою вбачається наявність збігу меж земельних ділянок ТОВ «Євроландшафт» та Позивача.

При цьому, права на земельні ділянки виникли раніше у ОСОБА_4, проте ТОВ «Євроландшафт» зареєструвало свою ділянку у Державному земельному кадастрі, а ОСОБА_4 - ні.

Таким чином, юридичний конфлікт полягає не в неправильності ведення Державного земельного кадастру, а у існуванні одночасно прав різних осіб на одну і ту ж частину земельних ділянок.

Кадастровий реєстратор позбавлений повноважень вирішувати питання щодо належності прав на земельні ділянки, а тому, встановивши знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини правильно відмовив у її реєстрації.

Це означає, що у задоволенні цього позову необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 04 січня 2018 року, повний текст рішення складено та підписано 15 січня 2018 року.

Суддя Аляб'єв І.Г.