Справа № 235/5335/17
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/235/22/18
Справа №235/5335/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хмельової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання здійснити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в Красноармійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області у якості отримувача пенсії з 2010 року. Спочатку їй було призначено пенсію за вислугу років як працівнику сфери освіти, оскільки в неї був необхідний для цього спеціальний стаж (39 повних років).

У звязку із досягненням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України №1058-ІУ від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), вона звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на загальних підставах.

З 24.04.2017 року Управлінням ПФУ позивачці було встановлено вид пенсії - за віком, розмір пенсійної виплати склав 1155,77 грн.

Враховуючи той факт, що пенсія є значно нижчою навіть від рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1312 грн. - ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»), у вересні 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повідомити про особливості обчислення розміру її пенсії.

З отриманого листа Управління ПФУ від 11.09.2017 року (вих.№ 14/3-01-01-01) позивачка довідалася, що для обчислення її пенсії було застосовано середньомісячний заробіток у розмірі 1 700,31 грн. при індивідуальному коефіцієнті - 1,03022.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

- Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях (цей показник складає 1 700,31 грн.);

-Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

-Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз п);

-К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Добуток суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та страховий стаж за місяці становить 1,03022 (індивідуальний коефіцієнт).

З урахуванням цього вбачається, що Відповідачем застосовано наступний розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 1 650,43 грн.

Зазначений показник відповідає показникові середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, встановленому у 2009 році. Тобто для визначення розміру пенсії за віком відповідачем враховано розмір середньої заробітної плати в Україні за рік, що передував року призначення пенсії за вислугу років (2010 рік).

Вказані обставини можливо встановити з розрахунку заробітної плати для призначення пенсії за віком, який знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

Вважає, що Управлінням ПФУ було протиправно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058.

Зазначену позицію обґрунтовує наступними положеннями законодавства.

У відповідності до ч.І ст.27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з абз.1 ч.І ст.40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У випадку позивачки заробітна плата врахована за період з липня 2000 року по 31.03.2017 року (по момент виходу на пенсію за віком).

За змістом ч.2 ст.40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

-Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

-Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

-Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз п);

-К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислюється за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Натомість, відповідачем такий показник взято за 2009 рік, що є прямим порушенням ч.2 ст.40 Закону №1058.

Обєктивним є той факт, що середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік є нижчою ніж середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за останні три роки, що передують року звернення позивачки за пенсією за віком (2014-2016 роки). За даними Пенсійного фонду України показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, для призначення пенсій у 2017 році становить 3 764,40 грн.

З урахуванням цього, заробітна плата позивачки для обчислення пенсії повинна складати З 878,16 грн. (З 764,40 грн. х 1,03022), і, як наслідок з цього, розмір пенсії повинен становити 2 072,41 грн. (З 878,16 х 0,53438).

Тому позивачка наполягає на тому, що відповідач для обчислення розміру пенсії повинен був застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується при призначенні пенсії у 2017 році, як те передбачено ч. 2 ст.40 Закону №1058.

Звертає увагу суду на наступні обставини.

У відповідності до ч.1 ст.9 Закону №1058 відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, згідно з абз.1 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Таким чином, Закон №1058 не передбачає призначення пенсії за вислугу років (яку позивачка отримувала з 2010 року, тобто до призначення їй пенсії за віком), однак зазначає, що пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом.

Таким актом є Закон України №1788-ХІІ від 05.11.1991 року «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788).

Згідно зі ст.2 Закону №1788 за цим Законом призначаються трудові пенсії, зокрема, за вислугу років.

Детальніше умови та підстави призначення пенсії за вислугу років регламентовані ст.ст..51-55 Закону №1788.

Тому позивачці пенсія за віком за нормами Закону №1058 була вперше призначена лише у 2017 році (з 24.04.2017 року). До цього вона отримувала пенсію за вислугу років, яка призначається за нормами іншого законодавчого акту - Закону №1788.

З урахуванням цього при обчисленні мені за віком у 2017 році як такої, що призначена вперше, підлягають застосуванню положення ч.2 ст.40 Закону №1058, за якою показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен братися за останні три роки, що передують року призначення пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Наведене ще раз підтверджує правомірність позовних вимог до Управління ПФУ та вказує на необхідність їх задоволення.

Згідно з ч.І ст.45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Враховуючи, що пенсію за віком позивачці було призначено з дати звернення за таким видом пенсії, тобто з 24.04.2017 року, то вважає, що саме з цієї дати відповідач повинен застосувати вищезгаданий показник середньої заробітної плати (доходу) шляхом проведення відповідного перерахунку пенсії.

Позивачка просить суд визнати протиправними дії Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо застосування при обчисленні її пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, за 2009 рік. Зобовязати Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити з 24.04.2017 року перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В запереченнях Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, зазначило, що заперечує проти вимог позивача.

З 24.04.2017 позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, яка призначена за нормами ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пенсія призначена на загальних умовах відповідно до особистої заяви в звязку з переходом з пенсії з вислугу років на пенсію за віком.

Станом на 24.04.2017 страховий стаж позивача за матеріалами пенсійної справи склав 39 р. 07 міс. 27 днів (враховано по 31.03.2017). Заробітна плата врахована за період з 01.07.2000 по 31.03.2017 за даними системи персоніфікованого обліку.

Пенсія обчислена та виплачується на підставі документів пенсійної справи; перерахунки здійснені відповідно до норм чинного законодавства.

Вважають за доцільним зазначити, врегулювання спору щодо здійснення

перерахунку пенсії повинні відбуватись з дотриманням ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі підвищення пенсії - з 1 числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з 1 числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Неправомірно здійснення перерахунку з 24.04.2017, згідно вимог у позові.

Просять відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст. 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України,за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг відноситься до справ незначної складності і підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 28.12.2017 року розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У листі Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.09.2017р. зазначено, що ОСОБА_1 перебуває з 24.04.2017 на обліку в їх управлінні та отримуєте пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на загальних умовах відповідно до особистої заяви про перерахунок пенсії в звязку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Станом на 24.04.2017 за матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складає 39 років 07 місяців 27 днів (враховано по 31.03.2017). Коефіцієнт страхового стажу склав 0,39583, з урахуванням кратності 1,35- 0,53438. Заробітна плата врахована за період з 01.07.2000 по 31.03.2017 за даними системи персоніфікованого обліку. Середньомісячний заробіток склав 1700,31 грн., при індивідуальному коефіцієнті - 1,03022.

З 24.04.2017 пенсійна виплата складає 1155,77 грн., а саме:

-908,61 грн.- основний розмір пенсії за віком;

-165,39 грн.- доплата до прожиткового мінімуму (1074, 00 грн.);

-81,77 грн.- доплата за понаднормативний стаж (9 років).

Пенсія обчислена та виплачується на підставі документів пенсійної справи, всі перерахунки пенсії, що передбачені діючим законодавством проведені (а.с. 7).

Також ці дані викладені у запереченнях відповідача до адміністративного позову (а.с.16).

ОСОБА_1 15 квітня 1959 року виповнилось 58 років (а.с.8).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на дату виникнення права позивачки на пенсію за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, крім інших, 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Відповідно до частини 1 ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У випадку позивачки заробітна плата врахована за період з липня 2000 року по 31.03.2017 року (по момент виходу на пенсію за віком).

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

-Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

-Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

-Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз п);

-К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Позивачка стверджує і це не спростовано відповідачем, що такий показник взято за 2009 рік, що не відповідає ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік є нижчою ніж середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за останні три роки, що передують року звернення позивачки за пенсією за віком (2014-2016 роки). За даними Пенсійного фонду України показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, для призначення пенсій у 2017 році становить 3 764,40 грн.

З урахуванням цього, заробітна плата позивачки для обчислення пенсії повинна складати З 878,16 грн. (З 764,40 грн. х 1,03022), і, як наслідок з цього, розмір пенсії повинен становити 2 072,41 грн. (З 878,16 х 0,53438).

Відповідач для обчислення розміру пенсії повинен був застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується при призначенні пенсії у 2017 році, як передбачено ч. 2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» .

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

4)пенсія за віком;

5)пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

6)пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, згідно з абз.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Таким чином, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачає призначення пенсії за вислугу років (яку позивачка отримувала з 2010 року, тобто до призначення їй пенсії за віком), однак зазначає, що пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом.

Таким є Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються трудові пенсії, зокрема, за вислугу років.

Детальніше умови та підстави призначення пенсії за вислугу років регламентовані ст.ст.51-55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Тому позивачці пенсія за віком за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» була вперше призначена лише у 2017 році (з 24.04.2017 року). До цього вона отримувала пенсію за вислугу років, яка призначається за нормами іншого законодавчого акту - Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням цього при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком у 2017 році як такої, що призначена вперше, підлягають застосуванню положення ч.2 ст.40 Закону №1058, за якою показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен братися за останні три роки, що передують року призначення пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені вчастині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак у даному випадку із позивачем мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом. Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до спеціальних положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", які передбачила інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", він звернувся вперше. Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Доказів того, що позивач надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії відповідачем суду не надано, а тому у відповідача не було підстав застосовувати такий показник середньої заробітної плати. Таким чином, відповідач зобов'язаний провести нарахування позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Враховуючи той факт, що у позивача право на пенсію за віком виникло вперше, то при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати норми передбачені частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто при обчисленні пенсії брати розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи, що пенсію за віком позивачці було призначено з дати звернення за таким видом пенсії, тобто з 24.04.2017 року, то суд вважає, що саме з цієї дати відповідач повинен застосувати вищезгаданий показник середньої заробітної плати (доходу) шляхом проведення відповідного перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,6-9, 19, 44,77, 241 - 246, 371 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, 85300, АДРЕСА_1) до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: 85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, 154) про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання здійснити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо застосування при обчисленні її пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, за 2009 рік.

Зобовязати Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити з 24.04.2017 року перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, , на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя