Справа № 754/5423/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/5423/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Качак Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

25.04.2017 ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, яким просив визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії згідно постанови КМУ №1210 від 23.11.2011, виходячи із фактичної заробітної плати в зоні відчуження на підставі довідки АТП 13065 від 17.11.1999 №6/399 та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату йому пенсії по інвалідності із заробітної плати за роботу в зоні відчуження на підставі довідки АТП 13065 від 17.11.1999 №6/399, з 01.01.2017 з урахування раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986. Відповідно до положень Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011, має право на призначення пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2017 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення від 29.12.2016 прийнято правомірно, оскільки позивач не надав первинних документів, які підтверджують довідку від №6/399 17.11.1999, тому Управління не має підстав для врахування вказаної в довідці заробітної плати.

Сторони в судове засідання не з'явилися про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

З 15.12.2017 набрав законної сили Кодекс адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Відповідно до п.10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в відповідача та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ).

З 29.10.1986 по 29.11.1986 ОСОБА_3 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідач нараховує і виплачує позивачу пенсію відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС»,згідно якої пенсії учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС нараховують від заробітної плати, отриманої за роботу (службу) в зоні відчуження. Крім того, у матеріалах пенсійної справи позивача знаходиться довідка про розрахункову заробітну плату, виданою АТП 13065, за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , яка була видана за формою, зазначеною у листі Міністерства соцзахисту населення України від 27.02.1996 №01-3/244-013-2.

Згідно довідки про заробітну плату для нарахування пенсії АТП 13065 від 17.11.1999 №6/399, сума заробітної плати позивача для нарахування пенсії складає 959,56 крб.

Позивач вказує, що в осені 2016 року йому стало відомо, що він отримує пенсію не у повному обсязі.

13.12.2016 ОСОБА_3 разом із вказаною довідкою звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, у якій просив відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році в розмірі 959,56 крб., раніше видану довідку просив вважати недійсною, оскільки в ній не було зазначено почасова тарифікаційна довідка 6-ти часовим робочим днем та 6-ти денного робочого тижня.

Листом від 29.12.2016 №22240/09/Є-1610 відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії, зазначивши, що зарахувати довідку про заробітну плату другого окладу немає підстав, оскільки вона оформлена не належним чином та не підтверджена первинними документами.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статі першої Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом.

Нормами статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі по тексту - Закон №796-XII ) передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності з частини першої статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З 01.01.2012 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС», якою встановлено порядок перерахунку пенсії чорнобильцям, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Частиною 5 цієї статті 54 Закону № 796-XII передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі за текстом - Порядок №1210).

Згідно пункту 1 цього Порядку №1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку №1210 в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

З огляду на частину 4 статті 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що пенсія відповідно до Закону № 796-XII може призначатися виходячи із фактично отриманої заробітної плати.

Згідно пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого постановою Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Розрахунок заробітної плати, вказаний в довідці №6/399 від 17.11.1999 здійснений АТП 13065 на підставі первинних облікових документів.

Тобто, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку №6/399 від 17.11.1999 про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986 році, видану підприємством АТП 13065 за місцем роботи, що підтверджує право позивача на здійснення перерахунку розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії згідно постанови КМУ №1210 від 23.11.2011, виходячи із фактичної заробітної плати в зоні відчуження на підставі довідки АТП 13065 від 17.11.1999 №6/399, є протиправними.

Також колегія суддів погоджується й з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача здійснити з 01.01.2017 перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії із нарахованої заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 29.10.1986 по 29.11.1986 в розмірі 959,56 крб.

Дана позиція апеляційного суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладені у постанові від 24.11.2015 у справі №539/339/15-а.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.08.2016 у справі №361/2791/2015-ц висловлено позицію, що Пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06. 1986 №207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Відповідно до частин першої, другої та шостої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Водночас згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлений 18.01.2018.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 р. - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль