Справа № 598/1909/17
Суддя: Левків А. І.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1909/17
провадження № 2-а/598/14/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І. розглянувши в місті Збаражі в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невключення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст..37 Закону України «Про державну службу»;

- зобовязати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок пенсії з 14 червня 2017 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, відповідно до довідки виданої Збаразької районної ради Тернопільської області про складові заробітної плати від 03.10.2017 року № 01-19/261;

- зобовязати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок пенсії з 14 червня 2017 року, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із окладу державного службовця на відповідній посаді 3879 грн., згідно редакції Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16 грудня 1993 року, що діяла на той момент.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 2005 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» і отримує пенсію за віком як державний службовець відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Листом відповідача від 06 жовтня 2017 року №17/М-11 йому було відмовилено у перерахунку пенсії, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань не входить до інших надбавок і підстав для включення її до розміру заробітної плати для призначення пенсії немає. Крім того, розмір його пенсії обчислювався з окладу 3103 грн., а станом на 01 грудня 2015 року оклад голови Збаразької районної ради становить 3879 грн., в звязку з чим він просить провести йому перерахунок пенсії відповідно до встановленого на даний час окладу державного службовця на відповідній посаді. Вказані дії відповідача він вважає протиправними, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, приходжу до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач 2005 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

06 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії із врахуванням підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та довідки про складові заробітної плати за період з травня 2003 року до грудня 2044 року № 01-19/261 від 03 жовтня 2017 року.

Відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії із вказаних підстав, оскільки законодавством не передбачено право на перерахунок пенсії в звязку із зростанням заробітної плати працюючого державного службовця, а допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, а тому вони і не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з приписами ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час звернення позивача про призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту ст. 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Згідно з пп.14.1.48 ПК України компенсаційні виплати, здійснювані у зв'язку з відносинами трудового найму (в даному випадку компенсація за невикористану відпустку), вважаються заробітною платою. Відповідно до пп. 164.2.1 ПК України вони включаються до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу, тобто підлягають оподаткуванню ПДФО. Компенсаційні виплати входять до складу заробітної плати, тому сума компенсації за невикористану відпустку оподатковується єдиним соціальним внеском (ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного Фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, вважаю, що позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії відповідача з приводу відмови у здійсненні перерахунку призначеної йому пенсії та зобов'язання здійснити, починаючи з 14 червня 2017 року, перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Збаразької районної ради про складові заробітної плати від 03.10.2017р. № 01-19/261, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України № 432-IV від 16.01.2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що чинним законодавством станом на час призначення пенсії позивачу було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у звязку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, у звязку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме, пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено з 01.12.2015 року, а пункт 5 Постанови № 865 викладено в наступній редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики та застосовується з 01.12.2015 року».

Отже, з 01.12.2015 року діючим законодавством не передбачено умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Крім того, 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, згідно з яким положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Статтею 90 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 року визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи наведене вважаю, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 14 червня 2017 року, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із окладу державного службовця на відповідній посаді є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Також, враховуючи ч.1 ст.139 КАС України, вважаю за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь позивача 640 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 р., керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 139, 241-246, 262, 263 КАС України, суддя, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, місцезнаходження: 474025, м.Ланівці вул.Грушевського, 13 Тернопільської області, , щодо неврахування ОСОБА_1, жителю м.Збараж вул.В.Івасюка-Бічна, 13, ід.код, при перерахунку пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 14 червня 2017 року, з урахуванням усіх складових заробітної плати, з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, згідно довідки Збаразької районної ради про складові заробітної плати від 03.10.2017 року № 01-19/261.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Збаразький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення видано до встпу в законну силу.

Суддя А. І. Левків