Справа № 736/832/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 736/832/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кутовий Ю.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, щодо не забезпечення в 2016 році позачерговим щорічним безплатним забезпеченням санаторно-курортною путівкою;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області позачергово та безкоштовно видати санаторно-курортну путівку за 2016 рік.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, у апеляційній скарзі містяться посилання на те, що відповідачем не вжито всіх необхідних заходів для забезпечення позивача санаторно-курортною путівкою протягом року.

Від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, у яких останній підтримує правову позицію суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та має право на пільги, передбачені п.4 ч.1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Згідно довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування № 15-51/1472/105 від 30.09.2015 виданої Корюківською ЦРЛ, визначено захворювання, з приводу якого хворий направляється в санаторій. Рекомендоване місце лікування - Остреч, Одеса. Рекомендована пора року - літо, осінь.

15.10.2015 позивачем було надано до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області заяву щодо забезпечення путівкою, за наслідками розгляду якої, відповідач включив позивача в чергу для позачергового щорічного безплатного забезпечення санаторно-курортною путівкою в 2016 році.

У 2016 році позивач перебував на обліку першим на отримання в 2016 році путівки до санаторно-курортного закладу.

Вважаючи, що його права та законні інтереси, внаслідок допущеної відповідачем бездіяльності щодо не забезпечення у 2016 році санаторно-курортною путівкою, порушено, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення позивача санаторно-курортною путівкою, якою останній не скористався.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку встановленим обставинам та фактам, звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються, зокрема, такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні; право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов'язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 187 затверджено Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад.

Згідно з п. 13 зазначеного Порядку особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, санаторно-курортна путівка чи путівка на відпочинок надається згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 27 березня 2013 року N 261.

Відповідно до п. 4 Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 27 березня 2013 року N 261, безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок забезпечуються, у тому числі постраждалі особи (особи, віднесені до категорії 1).

Згідно п. 6 Порядку облік постраждалих осіб та потерпілих дітей, які мають право на забезпечення санаторно-курортною путівкою чи путівкою на відпочинок (далі - путівки), ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - місцеві органи) за місцем проживання таких осіб.

Пунктом 7 зазначеного Порядку встановлено, що для взяття на облік для забезпечення путівкою у наступному році постраждала особа чи один із батьків потерпілої дитини або особа, яка їх замінює, подає до 15 жовтня поточного року місцевому органові:

1) для одержання санаторно-курортної путівки постраждалою особою:

- заяву із зазначенням бажаної пори року заїзду;

- видану в установленому МОЗ порядку довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о;

- копію посвідчення постраждалої особи разом із відповідними вкладками (у разі їх наявності);

- копію паспорта;

- у разі подання заяви за місцем проживання, відмінним від місця реєстрації, особою (крім осіб, які є громадянами України, що переселилися з тимчасово окупованої території чи районів проведення антитерористичної операції) додатково подається видана місцевим органом за місцем реєстрації довідка про те, що постраждала особа не перебуває на обліку для забезпечення в наступному році санаторно-курортною путівкою.

Відповідно до п. 9 Порядку № 261 місцеві органи за наявності документів, передбачених пунктом 7 цього Порядку, здійснюють реєстрацію заяв та облік постраждалих осіб і потерпілих дітей окремо для забезпечення санаторно-курортними путівками залежно від профілю захворювання, за яким особи направляються на санаторно-курортне лікування, та путівками на відпочинок у порядку черговості подання заяв.

Інформація про кількість постраждалих осіб та потерпілих дітей, яких місцевими органами взято на облік для забезпечення путівками у наступному році, подається до 15 листопада поточного року Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи) Мінсоцполітики (п. 10).

Пунктом 15 Порядку № 261 визначено, що інформація про перелік санаторно-курортних закладів та закладів відпочинку, умови проживання, харчування та перелік процедур, які входять до вартості санаторно-курортної путівки надається місцевими органами. Постраждала особа, яка перебуває на обліку для забезпечення путівкою, та один із батьків потерпілої дитини, яка перебуває на зазначеному обліку, або особа, яка їх замінює, згідно з цим Порядком мають право вільно обирати санаторно-курортний заклад відповідного профілю лікування чи заклад відпочинку, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Відповідальна особа місцевого органу за місцем проживання роз'яснює постраждалим особам та батькам потерпілих дітей або особам, які їх замінюють, порядок одержання путівки (п.16 Порядку № 261).

Відповідно до п.18 Порядку № 261 місцевий орган у порядку черговості подання заяв видає не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку заїзду постраждалій особі чи одному з батьків потерпілої дитини або особі, яка їх замінює, путівку до обраного закладу з урахуванням зазначеного в заяві профілю лікування.

Пункт 19 Порядку № 261 визначає, що у разі коли на дату видачі путівки постраждала особа позбавлена права на пільги згідно із Законом, путівка не видається.

Пунктом 21 Порядку № 261 визначено, що путівки постраждалим особам, зазначеним у пункті 4 цього Порядку, видаються за медичними показаннями з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, у порядку черговості у міру надходження путівок. У разі коли такі особи мають право на санаторно-курортне лікування за двома або більше законами, їм надається право вибору в забезпеченні путівкою за одним із них. Якщо вони відмовилися від путівок, місцевий орган складає акт відмови від путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 23 вказаного вище Порядку для виплати грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування постраждала особа чи один із батьків потерпілої дитини або особа, яка їх замінює, подає місцевому органові за місцем проживання заяву про виплату грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування та документи, передбачені абзацами третім - шостим підпункту 1 або абзацами третім, п'ятим, сьомим і дев'ятим підпункту 2 пункту 7 цього Порядку.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що чинним законодавством встановлено певний порядок забезпечення постраждалих осіб путівками та здійснення виплати грошової компенсації за самостійне санаторно-курортне лікування. При цьому, місцевий орган у порядку черговості не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку заїзду видає постраждалій особі путівку на санаторно-курортне лікування або відпочинок у санаторно-курортних закладах відповідного профілю лікування чи закладах відпочинку, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог вказував, що 22.06.2016 УСЗН надіслало позивачу лист № 03-11/399 про необхідність звернення останнього для визначення санаторію в якому він бажає оздоровитись в 2016 році (так як відповідно до результатів торгів переможцем є санаторій «Славутич ім. Пашковського» по системі дихання, та по «системі кровообігу» санаторій «Остреч»), та періоду оздоровлення. Крім того, 07.07.2016 позивачу був надісланий лист №03-11/576 про наявність путівки в санаторій «Остреч» м. Мена на період 18 календарних днів з 12.09.2016. Однак, з невідомих причин позивач не скористався правом на отримання путівки.

Разом з тим, позивач заперечує факт отримання зазначених листів.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ухвали суду апеляційної інстанції від 05 грудня 2017 року відповідачу надавалася можливість подати до суду апеляційної інстанції докази щодо факту направлення зазначених вище листів позивачу.

На вимогу суду апеляційної інстанції Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області повідомило, що зазначені вище листи були направлені на адресу позивача через центр поштового зв'язку № 4 м.Корюківка без рекомендованого повідомлення.

Однак, жодних доказів такого направлення (як то довідка центру поштового зв'язку тощо) суду апеляційної інстанції не надано. Як і не надано жодних доказів на підтвердження факту реєстрації таких (витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції або витягу з електронних носіїв реєстраційної програми вхідної кореспонденції автоматизованої інформаційної системи управління документами тощо).

Щодо посилань відповідача на акти від 29.06.2016 та 07.09.2016 , складених працівниками Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області стосовно виїзду на місце проживання позивача для вручення листів про необхідність особистого звернення ОСОБА_2 щодо визначення санаторія про відсутність адресата за місцем проживання, то колегія суддів відхиляє останні та не вважає їх належними доказами повідомлення позивача про необхідність визначення санаторію.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не наведено підстав для незабезпечення позивача санаторно-курортною путівкою, які передбачено п.19 (позбавлення права на пільги згідно із Законом) та п.21 (відмови позивача від путівки) Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, відповідачем не доведено, що ним дотримано вимоги Порядку організації оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 27 березня 2013 року № 261 та вчинялися дії щодо повідомлення позивача про необхідність визначення санаторію, що свідчить про допущену протиправну бездіяльність.

Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з того, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, або нездійснення суб'єктом владних повноважень дій, які випливають із його повноважень на виконання вимог чинного законодавства та впливають на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо забезпечення ОСОБА_2 в 2016 році позачерговим щорічним безплатним забезпеченням санаторно-курортною путівкою, відповідачем допущена протиправна бездіяльність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо решти позовних вимог, то колегія суддів звертає увагу, що в силу положень п.22 Порядку № 261 за постраждалими особами та потерпілими дітьми, які перебували на обліку та не отримали путівки в поточному році, зберігається обліковий номер у черзі для забезпечення санаторно-курортною путівкою на наступний рік за умови поновлення медичних показань до санаторно-курортного лікування.

При цьому, згідно абз.2 п.20 Порядку № 261 путівка, якою постраждала особа не скористалася в установлений строк заїзду, може бути запропонована іншій постраждалій особі чи потерпілій дитині у порядку черговості подання заяв з узгодженим перенесенням строку заїзду.

Відтак, враховуючи положення п.4 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також пп, 20, 22 Порядку № 261, відсутні підстави для зобов'язання відповідача забезпечити позивача санаторно-курортною путівкою за 2016 рік, оскільки таке забезпечення передбачено щорічно.

При цьому, відповідач не зазначає про збереження за позивачем, відповідно до п.22 Порядку, облікового номеру у черзі для забезпечення санаторно-курортною путівкою.

Відтак, колегія суддів вважає, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо не забезпечення ОСОБА_2 в 2016 році санаторно-курортною путівкою та зобов'язання розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_2 санаторно-курортною путівкою за 2016 рік.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 9, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т АН О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо не забезпечення ОСОБА_2 в 2016 році санаторно-курортною путівкою.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_2 санаторно-курортною путівкою за 2016 рік.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 січня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко