Справа № 809/2184/15
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" січня 2018 р. Справа № 809/2184/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скільського І.І.

судді Чуприни О.В.,

судді Микитюка Р.В.,

за участю:

секретаря судового засіданняя: Волочій Л.І.,

позивача: ОСОБА_2,

представників відповідачів: Цахнюк Н.М., Соловйова О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області

про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення на державній службі, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2018 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №809/2184/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення на державній службі.

Подана заява мотивована тим, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016, яку залишено в силі ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.10.2016 - задоволено позов ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення на державній службі. Однак, судом під час судового розгляду справи не вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в порядку статті 235 Кодексу Законів про працю України.

Позивач в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Додатково зазначив, що подана ним 13.08.2015 під час розгляду даної справи заява відповідно до якої він просив припинити позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу та витребування довідки про заробітну плату за час вимушеного прогулу, не є заявою про зменшення розміру позовних вимог, оскільки чинним на час розгляду справи Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено такого поняття як припинити розгляд окремих позовних вимог.

Просив задовольнити заяву у повному обсязі.

Представники відповідачів проти заяви заперечили з підстав викладених у письмовому запереченні. Просили відмовити у задоволенні заяви повністю.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, суд встановив наступне.

На розгляді у Івано-Франківському окружному адміністративному суді знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення на державній службі на посаді завідувача Богородчанського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області з часу звільнення, зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

13.08.2015 в судовому засіданні позивачем подано заяву, за змістом якої просив суд розгляд позовної заяви в частині зобов'язання Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу та витребування довідки про заробітну плату за час вимушеного прогулу - припинити. Заява позивача прийнята судом та долучена до матеріалів справи (т.2 а.с28).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено (т.2 а.с.45-51).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 у справі № 809/2184/15 - без змін (т.2 а.с.102-106).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.01.2016, касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення на державній службі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.144-148).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Державної міграційної служби України №365-к від 20.05.2015 року. Поновлено ОСОБА_2 на державній службі на посаді завідувача Богородчанського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області з 20.05.2015 року. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді завідувача Богородчанського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області (т.2 а.с.210-213).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено (т.3 а.с.44-50).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.10.2016 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 скасовано, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 залишено в силі (т.3 а.с.96-98).

Ухвалою від 26.12.2016 колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України відмовлено у допуску до провадження наведеної справи за заявою Державної міграційної служби України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.10.2016 (т.3 а.с.105).

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З приводу тверджень позивача, зазначених у заяві про ухвалення додаткового рішення та додаткових пояснень наданих в судовому засіданні, суд зазначає наступне.

28.05.2015 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення на державній службі на посаді завідувача Богородчанського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області з часу звільнення, зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

13.08.2015 в судовому засіданні позивачем подано заяву, за змістом якої він просив суд розгляд позовної заяви в частині зобов'язання Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу та витребування довідки про заробітну плату за час вимушеного прогулу - припинити. Заява позивача прийнята судом та долучена до матеріалів справи (т.2 а.с28).

Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Кодексу чинного на час розгляду справи, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно технічного запису судового засідання 13.08.2015, у судовому засіданні на запитання суду, позивач підтвердив, що подана ним заява за своїм змістом та формою є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Вказана заява судом долучена до матеріалів адміністративної справи що підтверджується журналом судового засідання (т.2 а.с.30-33).

Враховуючи подану позивачем та долучену судом до матеріалів справи заяву від 13.08.2015, подальший розгляд справи здійснювався в межах заявлених позовних вимог про визнання незаконним наказу №365-к від 20.05.2015 року, поновлення позивача на державній службі на посаді завідувача Богородчанського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області з часу звільнення, що підтверджується постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 (т.2 а.с.118-124).

Позивач до закінчення судового розгляду адміністративної справи та прийняття остаточного рішення не звертався до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Судом під час розгляду поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового судового рішення не встановлено обставин за яких судом під час розгляду та вирішення вказаної адміністративної справи не ухвалено рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань.

Таким чином, наведені позивачем у заяві обставини не є підставою для прийняття додаткового судового рішення по справі.

Інших підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі заявником не зазначено та судом не встановлено.

Згідно частини 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового судового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, враховуючи, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 809/2184/15 - не містить правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, передбачених частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд приходить до висновку, що в ухваленні додаткового судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 809/2184/15, - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Скільський І.І.

Судді: Чуприна О.В.

Микитюк Р.В.

В повному обсязі ухвала виготовлена 19.01.18.