Справа № 687/1443/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 687/1443/17

Головуючий у 1-й інстанції: Борсук В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

10 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Городоцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги зарахувавши у стаж роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років періоди роботи з 01 вересня 1972 року по 23 червня 1984 року.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 10 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

24 жовтня 2017 року листом Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області № 19/Г-12 позивачу відмовлено у нарахуванні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки стаж, який дає право на призначення грошової допомоги становить 32 роки 11 місяців 16 днів, а тому підстав для призначення та виплати зазначеної грошової допомоги немає.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з статтею 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Як вбачається із вищенаведеної норми можливість отримання грошової допомоги пов'язується з відпрацьованими роками у відповідних закладах, установах, а не з навчанням чи проходженням військової служби.

З тексту позовної заяви вбачається, що періоди навчання та військової служби зараховані позивачу до загального стажу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не навів норм законодавства, які б надавали право зарахувати спірні періоди до стажу, який дає право на отримання грошової допомоги, на підставі пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що періоди проходження військової служби на посадах оператора та фельдшера в періоди з квітня 1976 року по червень 1976 року та з червня 1976 року по квітень 1978 року, а також періоди навчання не можуть бути зараховані до спеціального стажу, а отже він не має права на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 січня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5