Справа № 802/41/18-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2018 р. м. Вінниця Справа № 802/41/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні клопотання про відстрочення сплати судового збору у справі за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи - підпрємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надішла позовна заява Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи - підпрємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, яка ухвалою від 09.01.2018 р. залишена без руху та зобов'язано позивача доплатити судовий збір.

15.01.2018 р. через канцелярію суду представником позивача подано клопотання (вх.№1235) про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті, у зв'язку із ненадходженням коштів з бюджету та відсутністю повноцінного фінансування.

Оцінюючи подану заяву, вказую на наступне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 8 КАС України.

Згідно частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З даної норми видно, що єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан заявника.

В свою чергу, наведені позивачем у заяві мотиви, не свідчать про відсутність коштів на рахунку та, відповідно, неможливість сплати судового збору.

Так, на підтвердження доводів, викладених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, ГУ ДФС у Вінницькій області надано довідку з повідомленням про те, що ані кошторис видатків на утримання установи на 2018 рік по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки", ані кошти на фінансування будь-яких витрат не надходили.

Надаючи оцінку доказам щодо неспроможності сплати судового збору, а саме довідці ГУ ДФС у Вінницькій області, слід зазначити, що інформація яка міститься у ній є внутрішньою документацією управління та не підтверджує фактичну відсутність коштів на рахунках.

Неможливо також встановити чи дійсно "Інші поточні видатки" включають в себе кошти на сплату судового збору чи ні, відсутня інформація або документація, яка регулює (визначає) порядок такого розподілу витрат.

З викладеного слідує, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би доводив зазначений ним майновий стан та неможливість сплати судового збору під час подачі позову.

окрім того, слід зазначитит, що обмежене фінансування або ж несвоєчасне перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі (що не доведено позивачем), яка діє як суб'єкт владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене, вважаю, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись статтею 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна