Справа № 488/4352/13-а
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4352/13-а
Провадження № 2-а/488/3/17 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі: головуючого по справі судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсіонного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання противоправною відмову у призначенні пенсії

В CТ А Н О В И В:

05.09.2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, уточнивши який просив:

- визнати недостовірними наявні персональні дані автоматизованої системи обробки пенсійної документації та зобовязати відповідача замінити недостовірні персональні дані ОСОБА_2 на достовірні;

- визнати протиправними дії відповідача, який у порушення ст. 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зменшив до 494 місяців врахований раніше, згідно розпорядження 125424 від 23.04.2014 р. повний стаж позивача. Зобовязати відповідача відновити відповідний даним персоніфікованого обліку стаж роботи позивача;

- визнати протиправними дії відповідача, який у порушення ст. 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зменшив до 0,55575 коефіціенту стажу з урахуванням кратності 1,35, який був обчислений раніше згідно розпорядження від 23.04.2014 р. у більшому розмірі 0,61088;

- визнати протиправними дії відповідача у частині порушення частини 4 розділу ХV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у вигляді незаконного стягнення 2642 грн. 48 коп. нарахованих та виплачених позивачу; нарахувати та виплатити ОСОБА_2 стягнені грошові кошти;

- визнати протиправними дії відповідача у частині порушення статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом невиплати підвищення щомісячної пенсійної виплати на 22 % заробітку за двадцять другий рік стажу. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 невиплачену частину підвищення щомісячної пенсійної виплати на 22 % заробітку за двадцять другий рік стажу;

- визнати протиправними дії відповідача у частині порушення статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом невиплати підвищення щомісячної пенсійної виплати на 24 % заробітку за двадцять четвертий рік стажу. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 невиплачену частину підвищення щомісячної пенсійної виплати на 24 % заробітку за двадцять четвертий рік стажу;

- визнати протиправними дії відповідача у частині порушення статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом невиплати підвищення щомісячної пенсійної виплати на 26 % заробітку за двадцять шостий рік стажу. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 невиплачену частину підвищення щомісячної пенсійної виплати на 26 % заробітку за двадцять шостий рік стажу;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у переведені за його бажанням, на призначену вперше з 05 березня 2013 основну пенсійну виплату із солідарної системи, у обчисленому з урахуванням усього наявного після досягнення віку 60 років страхового стажу та з урахуванням заробітку в Україні за три попередні календарні роки;

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому різницю між щомісячними розмірами призначеної до виплати вперше страхової пенсійної виплати із солідарної системи пенсійного фонду та виплаченими раніше щомісячними розмірами основної пенсійної виплати.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як вбачається із матеріалів справи, та що не заперечується сторонами позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та з 2001 року йому призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до статті 15 Закону України Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені загальними законами: «Про пенсійне забезпечення», а з 1 січня 2004 року Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та спеціальним Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Статтею 56 цього Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з пунктом 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Позивач продовжував працювати і у звязку з досягненням ним пенсійного віку 60 років, вважає, що має право на перехід на інший (на його думку) вид пенсії, передбачений загальним Законом № 1058-ІV, а відповідач цього права за ним не визнає.

Порядок перерахунку пенсій Законом № 796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частині 1 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини 2 статті 28 Закону Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Наведена правова позиція, стосовно тлумачення положень Законів України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, викладена в постанові Верховного суду України від 10 червня 2008 року №21-1748во07.

Тобто, посилання позивача на невикористане право вибору однієї з двох можливих пенсій не знайшло свого підтвердження, оскільки пенсія йому була призначена саме за віком.

Крім того, п. 13 Перехідних положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, а саме: за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Оскільки позивачу у 2001 році вже було призначено пенсію за віком (із зниженням пенсійного віку) то позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача у частині відмови в переведені позивача на призначену вперше з 5 березня 2013 року основну пенсійну виплату із солідарної системи зі здійсненням перерахунку з урахуванням страхового стажу після досягнення 60 років та заробітку по Україні за три попередні роки та здійснення у звязку з цим інших на його думку перерахунків задоволенню не підлягають.

У звязку з викладеним є безпідставними і вимоги позивача щодо стягнення заборгованості між щомісячними виплатами, оскільки така заборгованість відсутня, так як пенсія йому, як зазначено раніше, призначена вірно за віком зі зниженням пенсійного віку та з відповідним підвищенням.

Не відповідають дійсності і твердження позивача відносно безпідставного зменшення відповідачем більш повного стажу з 543 місяців до 494 місяців, зменшення коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 з 0,61088 до 0,55575. В обґрунтування цих тверджень позивач додав до справи копії розпоряджень № 125424 від 23.04.2014 р.,№125424 28.11.2013 р, № 125424 від 10.06.2015 р., № 125424 від 16.06.2014 р.

В той же час із цих розпоряджень вбачається, що перерахунок здійснювався з різних підстав (масовий перерахунок, зміна стажу, рішення суду) за певні періоди часу та з урахуванням стажу на певний період за різний час. Так, за розпорядженням від 10.06.2015 р. перерахунок здійснювався зі стажу - 494 місяці коефіцієнт 0,55575 станом на 31.12.2009 року, від 18.06.2014 р. зі стажу 504 місяці коефіцієнт 0,56700 станом на 28.10.2010 р, від 28.11.13 р. зі стажу 518 місяців коефіцієнт 0,58275 станом на 31.12.2011 р., від 23.04.2014 зі стажу 543 місяці коефіцієнт 0, 61088. Перерахунки здійснювались з урахуванням раніше виплачених сум,

Безпідставними є твердження позивача щодо ненарахування йому відповідачем підвищення пенсії на 1 відсоток за 22-й,24-й,26-й рік стажу понад 20 років.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону № 1058-1У (з наступними змінами) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до вказаних вимог відповідачем в період з 13.05.2008 р. по 31.12.2009 р. пенсійна виплата була обчислена з страхового стажу 39 років 2 місяці 8 днів (по 31.12.2007 р.) у т.ч. понаднормативного стажу (понад 20 років) 19 відсотків.

З 01.01.2010 р. по 31.12.2011 р. пенсійна виплата була обчислена із страхового стажу 41 рік 2 місяці 8 днів у т.ч. понаднормативного стажу 21 відсоток.

З 01.01.2012 по 31.03.2014 пенсійна виплата обчислена із страхового стажу 43 роки 2 місяці 8 днів, у т.ч. понаднормативного стажу 23 відсотка, з 01.04.2014 р. із страхового стажу 45 років 3 місяці 9 днів у т.ч. понаднормативного стажу 25 відсотків.

Крім того, позивачу пенсія призначена за віком на пільгових умовах відповідно до Закону від 28.02.1991 р. № 796-Х11 у порядку, визначеному Законом № 1788-Х11 «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2004 р. розмір пенсії перераховано відповідно до Закону № 1058-1У «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» таким чином, не має підстав вважати, що відповідачем внесені недостовірні відомості в індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються з автоматичної системи обробки пенсійної документації у звязку з чим і в цій частині в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 160-164 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги.

Суддя: Г.М. Лазарева