Справа № 242/4418/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року справа №242/4418/17

Приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Сухарька М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2017 року (повний текст складено 21 листопада 2017 року в м. Селидове) у справі № 242/4418/17 (суддя в 1 інстанції Пирогова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.05.2017 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII). Рішенням Управління №1480 від 09.08.2017 відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 10 років в підземних умовах. Відповідач не зарахував до його пільгового стажу періоди роботи: з 27.06.1991 по 07.06.1994 на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд» - оскільки надана архівна довідка про роботу за даний період не підтверджує зайнятість повний робочий день в підземних умовах і підприємство ліквідовано. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству. Просив визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача скасувати рішення №1480 від 09.08.2017 повторно розглянути заяву №849 від 10.05.2017 та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд» з 27.06.1991 по 07.06.1994.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2017 року у справі № 242/4418/17 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Управління щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення Управління №1480 від 09.08.2017 про відмову в призначені пенсії.

Зобов'язано Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.05.2017 №849 відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII, зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд» з 27.06.1991 по 07.06.1994.

Постанова мотивована тим, що трудова книжка позивача містить записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутність пільгового стажу обумовлена не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 27.06.1991 по 07.06.1994 на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд», оскільки не надана пільгова довідка і підприємство ліквідоване, та для вирішення питання про зарахування до пільгового стажу роботи вказаного періоду необхідно надати документи на розгляд Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме: заяву, паспорт та ідентифікаційний код, трудову книжку, довідку з Єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, архівну довідку про пільговий стаж, архівну довідку про фактичні спуски і підйоми у шахту.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

10.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою №849 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст. 14 Закону №1788-ХІІ.

Рішенням Управління №1480 від 09.08.2017 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 10 років в підземних умовах.

Відповідачем до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 27.06.1991 по 07.06.1994 на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд» - оскільки надана архівна довідка про роботу за даний період не підтверджує зайнятість повний робочий день в підземних умовах і підприємство ліквідовано.

З трудової книжки серія БТ-І №5072494 позивача вбачається, що він з 27.06.1991 по 07.06.1994 на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд», гірничим майстром з повним робочим днем під землею, звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), що підтверджується записами №10,11,12,13 трудової книжки.

Зі змісту архівної довідки №07-08/140 від 18.05.2017 виданої архівним відділом Селидівської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 працював на підприємстві Гірницький ШСУ трест «Селидіввуглебуд» за професією гірничого майстра в період з 27.06.1991 по 07.06.1994 та в зазначений період отримував заробітну плату.

Оцінивши досліджені докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-ХІІ.

На підставі ст. 14 Закону №1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Тобто, для встановлення права на пенсію за віком з вищезазначених підстав необхідна підстава, зокрема, зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону № 1058-IV, знижується на 1 рік.

Аналіз наведених норм свідчить, що обчислення страхового стажу за спірні періоди роботи позивача, має проводитись в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається статтею 62 Закону № 1788-XII .

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок № 637).

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за N110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві,в установі,організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств,селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пп. 2.3 п.2 наказу, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись уточній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637(далі Порядок № 637).

Пунктами 1-3 Порядку № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З самої назви Порядку та безпосередньо з пункту 20 вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Тобто, з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджений Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 містить записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву.

Про те, що у спірний період роботи на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд» з 27.06.1991 по 07.06.1994 позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією, що надає право на пільгову пенсію, свідчать трудова книжка позивача та надані документи, що відповідає вимогам, визначеним у абзаці 2 пункту 1 Порядку N 637, за яким за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Доказів того, що позивач у спірні періоди був зайнятий на підземних роботах неповний робочий день, відповідачем не надано.

Колегія суддів наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України (в редакції, що діяла на час ухвалення місцевим судом оскаржуваного рішення) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведені вище обставини свідчать, що відповідачем, при прийнятті рішення порушено принцип пропорційності щодо дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав особи на пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія.

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, суд прийшов до переконання, що не зараховуючи ОСОБА_2 періоди роботи: на підприємстві «Гірницький шахтобуд» тресту «Селидіввуглебуд» з 27.06.1991 по 07.06.1994 до пільгового стажу, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано. А отже рішення відповідача, що оскаржується, є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову і його задоволення в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2017 року у справі № 242/4418/17 за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

ОСОБА_3