Справа № 556/1972/17
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/1972/17
Номер провадження 2-а/556/17/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2018 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до Біленської сільської ради Володимирецького району про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд зобов'язати внести зміни до погосподарської книги Біленської сільської ради Володимирецького району про період її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязати Біленську сільську раду Володимирецького району надати їй довідку про період її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що для призначення їй пенсії у відповідності до ч.2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачці необхідно було подати до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку від Біленської сільської ради яка б підтверджувала період її проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15 серпня 1987 року по 01 вересня 1993 рік, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Однак, коли позивачка звернулася до відповідача заявою про отриманням такої довідки, їй було надано довідку № 802 від 20.06.2017 року, згідно якої ОСОБА_1/Ляшик/ ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15.08.1987 року по 04.07.1989 рік, з 03 жовтня 1989 року по 30.07.1990 рік, територія якого відноситься до 3 категорії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, але це не відповідає дійсності. Оскільки ОСОБА_1 /Ляшик/ ОСОБА_2 народилася в с. Ромейки 19.08.1964 року, та проживала в цьому населеному пункті до закінчення Ромейківської середньої школи. 15.08.1987 року після закінчення навчання була призначена вчителем української мови та літератури в загальноосвітню школу першого-третього ступенів с.Біле Володимирецького району Рівненської області. Оскільки, свого житла у позивачки не було, квартири молодим спеціалістам не надавалися, Біленська сільська рада вийняла кімнату для неї, як для молодого спеціаліста, в буд. №7 по вул. Залізничній місцевого жителя ОСОБА_3. 03.06.1989 року позивачка одружилася з чоловіком ОСОБА_4 і проживали в с. Біле за даною адресою.

Влітку 1989 році в новозбудованому будинку ОСОБА_1, як вчителю, було надано двокімнатну квартиру де вона з чоловіком проживала з 03.10.1989 року за адресою: с. Біле вул. 17 Вересня, кв. 29 (на даний час Радянська 29 ) по 30.07.1990 рік, що підтверджується записами в будинковій книзі . Але у звязку з непорозуміннями при оформленні правовстановлюючих документів на квартиру, неможливості отримати ордера на квартиру позивачка відмовилася від житла і переїхала в будинок ОСОБА_3 за адресою: с. Біле вул. Залізнична 7.

Після народження доньки ОСОБА_5 16.08.1990 року та народження сина ОСОБА_5 14.02.1992 року проживати в одній кімнаті всією сімєю було складно чоловік позивачки ОСОБА_4 змушений був проживати в будинку своїх батьків в с. Сварині по вул. Поліській 19, Володимирецького району Рівненської області. ОСОБА_1 до 01.09.1993 року проживала і працювала в с. Біле. 01.09.1993 року вона була звільнена з роботи по переводу у Сваринівську ЗОШ першого-другого ступенів.

Однак, Біленською сільською радою погосподарський облік було проведено з порушенням вимог. Період проживання позивачки на території сільської ради та час вибуття з с. Біле неправдиво були зазначені в по господарській книзі. Таким чином, саме ці помилки у записах по господарських книжок унеможливлюють оформлення пенсії позивачки.

14.09.2017 року, Володимирецьким районним судом було винесене рішення по справі № 556/1317/17 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якого було встановлено факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15 серпня 1987 року по 01 вересня 1993 рік по вул. Залізничній 7, Володимирецького району Рівненської області.

Таким чином, на даний час позивачка обрала такий спосіб захисту порушених прав, як адміністративний позов до сільської ради з вимогою внести відповідні записи до погосподарської книги та видачі довідки про період проживання. Про порушення своїх прав вона дізналася, коли почала збирати документи для призначення пенсії, оскільки раніше чорнобильське посвідчення 3 категорії, яке видається із тих самих підстав, що й призначення пільгової пенсії (а саме, проживання не менше трьох років у зоні гарантованого добровільного виселення за станом на 1 січня 1993 року), їй було видано без перешкод.

Позивачка та представник позивачки в судове засідання не зявилися, але від представника позивачки надійшла заява в якій вона вказала, що позивні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслали суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заявлений позов визнають в повному обсязі.

Згідно ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов'язковою.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом достовірно встановлено, та не заперечувалося відповідачем в його заяві, що ОСОБА_1 зверталася з заявою до відповідача про отримання довідки яка підтверджувала б її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 15.08.1987 по 01.09.1993 р.р.

Як вбачається із довідки №802 від 20.06.2017 року яка видана виконкомом Біленської сільської ради Володимирецького району позивачці у видачі такої довідки позивачці було відмовлено та вказано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15.08.1987 року по 04.07.1989 рік, з 03 жовтня 1989 року по 30.07.1990 рік, територія якого відноситься до 3 категорії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4-ої категорії, що підтверджується посвідченням серія В-І № 587512, яке видане Рівненською облдержадміністрацією.

Згідно трудової книжки АК №657412 від 15.08.1987 року, вбачається, що ОСОБА_1 з 15.08.1987 року по 01.09.1993 рік працювала в Біленській ОСОБА_6 ступенів, Володимирецького району Рівненської області.

Відповідно до інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах затвердженої наказом Держкомстату України від 17.07.2000 N 234, та згідно ч. 2 даної інструкції погосподарський облік за вказаними формами ведеться в усіх сільських радах, а також у міських та селищних радах у підпорядкованих їм сільських населених пунктах.

Ч. 6. вищевказаної інструкції передбачено, що сільські ради один раз на п'ять років проводять закладення нових погосподарських книг та алфавітних книг домогосподарств за станом на 1 січня. Закладення погосподарських книг проводиться шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з1 до 15 січня.

У наступні чотири роки сільські ради щорічно за станом на 1 січня з 1 до 15 січня проводять суцільну перевірку та уточнення записів у заведених погосподарських книгах.

Список осіб, що тимчасово проживають на території сільської ради, складається щорічно за станом на 1 січня. Записи в списках ведуться систематично протягом усього року.

Згідно рішення Володимирецького районного суду від 14.09.2017 року, по справі №556/1317/17 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якого було встановлено факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15 серпня 1987 року по 01 вересня 1993 рік по вул. Залізничній 7, Володимирецького району Рівненської області.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 6 КАС України, встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, підзаконними нормативно-правовим актами, що не було зроблено відповідачем.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства.

Так, органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (Рішення Конституційного Суду України від 16.04. 2009 року № 7-рп/2009).

Суд, згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись: ст.ст. 19,46, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати Біленську сільську раду Володимирецького району Рівненської області внести запис в погосподарську книгу про дату проживання ОСОБА_1, в с. Біле Володимирецького району Рівненської області з 15 серпня 1987 року по 01 вересня 1993 рік, за адресою: вул. Залізнична 7, Володимирецького району Рівненської області та внести запис в погосподарську книгу про дату вибуття ОСОБА_1 з с. Біле Володимирецького району Рівненської області в с. Сварині Володимирецького району Рівненської області з 02.09.1993 рік.

Зобов'язати Біленську сільську раду Володимирецького району Рівненської області видати ОСОБА_1 довідку про період її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_8 з 15 серпня 1987 року по 01 вересня 1993 рік.

Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 10 січня 2017 року. Рішення у повному обсязі виготовлена 15 січня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В.Закревський