Справа № 826/12044/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 грудня 2017 року № 826/12044/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В. при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участі представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Євчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_2
до Голови Національної поліції України Князєва Сергія Миколайовича
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до Голови Національної поліції України Князєва Сергія Миколайовича (далі - відповідач) про

визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у нездійсненні розгляду скарги позивача від 22.07.2017 року, відповідно до вимог статей 18, 19 Закону України "Про звернення громадян"; у залишенні без уваги інформації, яка містилася у скарзі, про наявність в діях посадових осіб Печерського управління поліції ГУ НП у м.Києві ознак злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України; у ненаданні запитуваної у пункті 1 розділу ІV скарги від 22.07.2017 року інформації;

визнання протиправними дій відповідача, що полягають у порушенні прав позивача як скаржника, встановлених статтею 18 Закону України "Про звернення громадян"; у порушенні заборони, встановленої статтею 7 Закону України "Про звернення громадян" щодо відмови у прийнятті та розгляді звернення.

Також, просив зобов'язати відповідача розглянути скаргу від 22.07.2017 року відповідно до положень Закону України "Про звернення громадян". Крім того, просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання позивач не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на те, що дії Голови Національної поліції України Князєва С.М. є такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Законом України "Про звернення громадян" та ним не допущено будь-якої бездіяльності відносно скарги позивача, що свідчить, на його думку, на безпідставність заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача зі скаргою в порядку Закону України "Про звернення громадян", яка надійшла до Національної поліції України 24.07.2017 року та зареєстрована в департаменті документального забезпечення Національної поліції України 25.07.2017 року №К-20699.

Скарга позивача зводиться до порушення прав і законних інтересів останнього, як представника потерпілої у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за №0008384, а також прав потерпілої; створення перешкод для здійснення позивачем як громадянином України прав і законних інтересів та наявність ознак злочину за статтею 382 Кримінального кодексу України в діях посадових осіб Печерського управління поліції ГУ НП у м.Києві внаслідок невиконання ухвал слідчого судді у кримінальному провадженні ЄРДР №0008384 від 09 лютого 2016 року, від 01 березня 2016 року, від 30 березня 2017 року.

При цьому, позивач просив повідомити наступну інформацію :

- якими нормативними актами (законами, постановами, наказами) скасовано обов'язок слідчого Національної поліції виконувати імперативні вимоги КПК України;

- які нормативно-правові акти дозволяють слідчому Національної поліції ігнорувати рішення суду;

- янормативно-правові акти дозволяють слідчому Національної поліції ігнорувати норми Закону України «Про звернення громадян»;

- яким чином громадянину України домогтися від поліцейського поваги та дотримання його прав, якщо для поліцейського КПК України та рішення суду не мають ніякої ваги?

Крім того, просив здійснити перевірку службової діяльності слідчого СВ Печерського УП в кримінальному провадженні ЄРДР №0008384 :

- щодо порушення вимог КПК України, які стосуються прав потерпілого, направлення потерпілому (представнику потерпілого) відповідних повідомлень та процесуальних документів, тощо;

- щодо порушення принципу обов'язковості судових рішень та невиконання зазначених вище ухвал слідчих суддів.

А також просив здійснити заходи, передбачені статтею 19 Закону "Про звернення громадян", зокрема поновити права потерпілої порушені слідчим під час здійснення досудового слідства в кримінальному провадженні та надати можливість взяти участь у перевірці викладених мною фактів, зокрема ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, документами, які свідчать про порушення або виконання вимог КПК України та відповідних ухвал суду, тощо; надати для ознайомлення матеріали перевірки; направити за належністю лист від 28 квітня 2017 року на ім'я начальника слідчого управління ГУ НП України в Київській області, який не отримано в наслідок ігнорування обов'язків уповноваженою особою ГУ НП; зобов'язати надати відповіді на звернення позивача: начальника Печерського УП (звернення від 31 серпня 2016 року) та начальника слідчого управління ГУ НП України в Київській області (звернення від 11 жовтня 2016 року та 28 квітня 2017 року).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач вказує на те, що у відповідності до вимог статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

При цьому, зазначає, що станом на 17 вересня 2017 року відповідь на скаргу від Голови Національної поліції України Князєва С.М. позивачем не отримана, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про звернення громадян" законодавство України про звернення громадян включає цей закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), скарги і заяви (клопотання) й останніми є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Приписами статті 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Положеннями статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Так, відповідно до частини другої статті 16 Закону України "Про звернення громадян" скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Позивачем під час подання скарги не надано доказів, які б вказували, що він має статус Героя Радянського Союзу, Героя Соціалістичної Праці або інваліда Великої Вітчизняної війни, тому скарга позивача підлягала розгляду Національною поліцією України чи його територіальними органами, а не особисто Головою Національної поліції України.

Суд акцентує увагу, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до резолюції голови Національної поліції Князева С.М. від 24.07.2017: "ОСОБА_7 Прошу розглянути звернення в установленому законодавством порядку та про результати розгляду поінформувати автора", розгляд вказаної скарги позивача доручено ГУНП у місті Києві.

Відтак, Голова Національної поліції України діяв як керівник Національної поліції України, органу державної влади, на адресу якого направлено звернення громадянина.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності Голови Національної поліції України Князева Сергія Миколайовича щодо неналежного розгляду його скарги від 22.07.2017 та зобов'язання особисто розглянути вказану скаргу, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із частиною першою статті 13 та частиною першою статті 15 Закону України "Про Національну поліцію" систему поліції складають: центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну поліцію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до пункту 3 Положення про Національну поліцію, основним завданням Національної поліції є, зокрема здійснення розгляду звернень громадян з питань, пов'язаних з діяльністю Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління.

Пунктом 7 Положення про Національну поліцію, передбачено, що Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо, реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Отже, якщо скарга стосується діяльності окремого територіального органу чи підрозділу або працівника територіального органу чи підрозділу поліції, враховуючи порядок підлеглості, вона може бути розглянута керівником цього територіального органу.

Таким чином, оскільки скарга позивача стосувалась безпосередньо неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0008384, яке здійснюється слідчим підрозділом Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві, та неправомірних, на думку позивача, дій/бездіяльності слідчого, який також є працівником Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві, розгляд скарги обґрунтовано був доручений керівництвом Національної поліції Головному управлінню Національної поліції у місті Києві.

У подальшому Головним управлінням Національної поліції у місті Києві здійснений розгляд скарги ОСОБА_2 та за результатами розгляду скарги позивачу направлено відповідь від 25.08.2017 № К-4187/125/23/1-17.

Таким чином, Голова Національної поліції України Князєв С.М., провівши попередній розгляд скарги ОСОБА_2, діяв правомірно, скерувавши скаргу ОСОБА_2 до ГУНП у місті Києві та доручивши у встановленому законом порядку провести її розгляд і вжити заходів реагування, у тому числі надавши відповідь заявникові.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду як відсутність протиправних дій зі свого боку та і бездіяльності.

За таких обставин позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов