Справа № 400/581/17
Суддя: Шаєнко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 400/581/17
Провадження № 2-а/400/1/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування заподіяної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи це тим, що вона народила та виховала до восьмирічного віку п'ятьох дітей, у зв'язку з чим, згідно Положення про почесні звання України, має право на присвоєння почесного звання України «Мати-героїня», однак при зверненні 26.10.2016 року з даною заявою до виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області отримала відмову у висуненні її кандидатури до присвоєння почесного звання "Мати - героїня" у зв'язку з тим, що троє її дітей були засудженими. Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №302 «Про повторний розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 про порушення клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня»» та зобов'язати відповідача у встановленому порядку подати клопотання до відповідних органів виконавчої влади про присвоєння позивачці почесного звання України «Мати-героїня», а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В ході судового розгляду справи представником позивача подано заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач збільшила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 3 379 гривень 21 копійки та заподіяну моральну шкоду в сумі 250 000 гривень.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав надавши письмові пояснення та просив відмовити позивачу в задоволення позову.

Суд заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка народила та виховала до восьмирічного віку п'ятьох дітей (а.с.12-33).

Рішенням виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №302 «Про повторний розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 пропорушення клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня», було вирішено відмовити громадянці ОСОБА_1 у порушенні клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня», посилаючись на те, що троє з її дітей були засудженими, що не дає їй права на присвоєння почесного звання України «Мати-героїня», а будь-яких даних про видатні заслуги для почесного звання України «Мати-героїня» громадянкою ОСОБА_1 не надано.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вносять у встановленому порядку до відповідних органів виконавчої влади подання про нагородження державними нагородами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державні нагороди України», державні нагороди України» є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною. Державні нагороди встановлюються виключно законами України.

Однією з державних нагород згідно статті 3 вказаного Закону є почесне звання України, до яких статтею 10 цього ж Закону віднесено і звання «Мати-героїня».

Згідно із визначенням, наведеним в пункті 1 Положення про почесні звання України, затверджені указом Президента України «Про почесні звання України» від 29 червня 2001 року №476/2001, почесні звання України (далі - почесні звання) є державними нагородами України, що присвоюються за особисті заслуги перед Українською державою громадянам, які працюють у відповідній галузі економічної або соціально-культурної сфери, як правило, не менше десяти років, мають високі трудові досягнення і професійну майстерність.

Підстави для присвоєння почесних звань закріплені в пункті 9 Положення, відповідно до якого почесне звання «Мати-героїня» присвоюється жінкам, які народили та виховали до восьмирічного віку п'ятьох і більше дітей, у тому числі дітей, усиновлених у встановленому законодавством порядку, враховуючи вагомий особистий внесок у виховання дітей у сім'ї, створення сприятливих умов для здобуття дітьми освіти, розвитку їх творчих здібностей, формування високих духовних і моральних якостей (абз.38 п.9 Положення).

Відповідно до пунктів 11, 12 вказаного Положення висунення кандидатур до присвоєння почесних звань здійснюється гласно за місцем роботи особи, яку представляють до нагородження, у трудових колективах установ, організацій, підприємств незалежно від типу, форми власності та господарювання. Клопотання про присвоєння почесних звань порушується перед відповідним органом чи організацією вищого рівня залежно від підпорядкованості. Клопотання про присвоєння почесних звань, які порушуються органами місцевого самоврядування, подаються Президентові України через відповідні обласні, Київську, Севастопольську міські державні адміністрації.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність у виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області правових підстав для відмови щодо подачі до обласної державної адміністрації клопотання про присвоєння позивачці почесного звання «Мати-героїня», з огляду на те, що позивачка народила та виховала до восьмирічного віку п'ятьох дітей, як це передбачено вимогами пункту 9 вищевказаного Положення.

В той же час статтею 13 Закону України «Про державні нагороди України» передбачено, що для попереднього розгляду питань, пов'язаних з нагородженням державними нагородами, при Президентові України утворюється Комісія державних нагород та геральдики, яка є дорадчим органом і працює на громадських засадах.

Указом Президента України від 31 грудня 2011 року №1211 «Питання Комісії державних нагород та геральдики» затверджено Положення про Комісію державних нагород та геральдики та персональний склад комісії.

Комісія державних нагород та геральдики (далі - Комісія) є дорадчим органом, який утворюється при Президентові України для попереднього розгляду питань, пов'язаних із нагородженням державними нагородами України, та забезпечення єдиного підходу до розвитку нагородної та геральдичної справи (п.1 Положення №1211).

До основних завдань Комісії, серед іншого, віднесено підготовку висновків щодо порушених перед Президентом України клопотань про нагородження державними нагородами України, позбавлення державних нагород України, поновлення у правах на державні нагороди України, видачу дублікатів нагород або документів про нагородження (абзац третій пункту 3 Положення №1211).

Згідно з пунктом 6 Положення №1211, рішення Комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні її членів. Рішення Комісії оформлюється протоколом, який підписується головуючим на засіданні Комісії.

При цьому, як вбачається зі змісту пункту 8 Положення №1211, останнє наділяє Комісію правом відхиляти клопотання про нагородження державною нагородою. Тобто, Комісія при вирішенні у колегіальному порядку питання щодо нагородження конкретної особи державною нагородою в межах своєї компетенції наділена певною свободою визначати наявність або відсутність підстав для внесення пропозицій Главі держави щодо відповідного нагородження, оскільки визначені в пункті 9 Положення №476 підстави для присвоєння почесних звань допускають оціночний підхід у визначенні критеріїв, які мають бути враховані при вирішенні даного питання у кожному конкретному випадку.

З огляду на зазначене надавати оцінку та підставам для присвоєння почесного звання України законодавством покладено саме на Комісію державних нагород та геральдики, а не на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним дій відповідача, скасування рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №302 «Про повторний розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 про порушення клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня» та зобов'язання відповідача у встановленому порядку подати клопотання до відповідних органів виконавчої влади про присвоєння позивачці почесного звання України «Мати-героїня», підлягають задоволенню.

Також в ході судового розгляду справи представником позивача подано заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач збільшила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 3 379 гривень 21 копійку та заподіяну моральну шкоду в сумі 250 000 гривень, мотивуючи це тим, що ухвалення відповідачем рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №302 «Про повторний розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 про порушення клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня», призвело до моральних переживань позивача, що стало причиною погіршення її фізичного здоров'я, внаслідок чого позивач витратила на лікування 3 379 гривень 21 копійки, які просить стягнути з відповідача. Також позивачу, діями відповідача, було заподіяну моральну шкоду, яку вона оцінила в 250 000 гривень, які теж просить стягнути з відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих

зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4

« Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в

чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У відповідності з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 73 КАС Україн и, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно до ст. 76 КАС України , достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду, позивачем в судовому засіданні не доведено, яким саме чином рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №302 «Про повторний розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 про порушення клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня», завдало матеріальної шкоди позивачу та призвело до моральних страждань.

Крім цього відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Вказані правовідносини регулюються постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державні нагороди України» державні нагороди України», ст. ст. 72-76, 139 Кодексу адміністративного судочинства України,

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАСУ,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування заподіяної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 09.11.2016 року №302 «Про повторний розгляд заяви громадянки ОСОБА_1 про порушення клопотання щодо присвоєння їй почесного звання України «Мати-героїня».

Зобов'язати виконавчий комітет Петрівської селищної ради Кіровоградської області у встановленому порядку подати клопотання до відповідних органів виконавчої влади про присвоєння позивачці почесного звання України «Мати-героїня».

Стягнути Петрівської селищної ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 понесенні нею витрати на сплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень.

Позов в частині стягнення з Петрівської селищної ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заподіяної матеріальної шкоди в сумі 3 379 гривень 21 копійки та заподіяну моральну шкоду в сумі 250 000 гривень - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду, через Петрівський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю. Шаєнко