Справа № 398/1436/17(2-а/398/128/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
15 січня 2018 року справа № 398/1436/17(2-а/398/128/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. (суддя Коліуш Г.В.) в справі № 398/1436/17 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій щодо не включення до грошового атестату № 13 від 29.09.2016 р. та довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці № 13 від 29.09.2016 р. щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі до 60% місячного грошового забезпечення, сум премій за старанне ставлення до службових обов`язків в розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які виплачені позивачеві протягом останніх 24 календарних місяців перед звільненням; зобов`язання видати уточнений грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення і премії за 24 місяці, в яких зазначити щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі до 60% місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків в розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі до 100% місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Олександрійського міськрайоного суду кіровоградської області від 22.11.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує на недотримання позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України, що проігноровано судом першої інстанції.

Крім того, судом не враховано, що щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення відповідно до приписів Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом МВС України № 72 від 21.01.2015 р., а тому не підлягає внесенню до грошового атестату та відповідної довідки, як й суми матеріальної допомоги та премії. Також вказує на неврахування Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 р. № 4-рп/2015 в справі 1-9-2015.

Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу з 2011 р. по 2016 р. включно, був звільнений за наказом командувача Збройних Сил України від 31.08.2016 р. № 133о/с відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 «Про військовий обов`язок і військову службу». Після звільнення з військової служби позивач взятий на облік у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 29.09.2016 р. йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія призначена на підставі грошового атестату №13 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за період з 01.09.2014 р. по 31.08.2016 р. № 13 від 29.09.2016 р., що видані фінансовою службою відповідача. До зазначених документів не включені щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

25.01.2017 р. на письмове звернення позивача військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомила про відсутність правових підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до грошового атестату.

Листом від 15.02.2017 р. № 54/2-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надало відповідь позивачу, з якої вбачається, що з питання включення чи не включення до складу грошового забезпечення певних доплат чи винагород необхідно звертатися до уповноваженого органу, оскільки питання щодо визначення розміру грошового забезпечення не входить до компетенції органів Пенсійного фонду.

З довідки від 21.02.2017 р. № 18/1, виданої відповідачем, та особової картки на грошове забезпечення вбачається, що позивачу за період з 01.09.2014 р. по 31.08.2016 р. нараховувалась та виплачувались щомісячна додаткова грошової винагорода (ЩДГВ) в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (ДНО, МД), з яких утримувався єдиний соціальний внесок.

Враховуючи, що позивач під час проходження служби фактично отримував щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, премії за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, матеріальну допомогу на оздоровлення і матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд першої інстанції дійшов висновку, що ці виплати мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Колегія суддів погоджується з постановою суду першої інстанції про задоволення позову, проте вважає за необхідне змінити її в частині обґрунтування висновків суду для прийняття такого рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції неповно встановив підстави позову і не вірно застосував нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 2011 р. по 2016 р. включно, звільнений за наказом командувача Збройних Сил України від 31.08.2016 р. № 133о/с відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 «Про військовий обов`язок і військову службу».

Після звільнення з військової служби позивач взятий на облік у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 29.09.2016 р. йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія призначена на підставі грошового атестату № 13 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за період з 01.09.2014 р. по 31.08.2016 р. № 13 від 29.09.2016 р., які видані військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.

До грошового атестату та довідку про додаткові види грошового забезпечення не включено наступні додаткові види грошового забезпечення: щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, з довідки від 21.02.2017 р. № 18/1, виданої відповідачем, та особової картки на грошове забезпечення вбачається, що позивачу за період з 01.09.2014 р. по 31.08.2016 р. нараховувалась та виплачувались щомісячна додаткова грошової винагорода (ЩДГВ) в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (ДНО, МД), з яких утримувався єдиний соціальний внесок.

25.01.2017 р. на письмове звернення позивача військовою частиною № НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомлено позивача про відсутність правових підстав для включення додаткових видів грошового забезпечення до грошового атестату.

Листом від 15.02.2017 р. № 54/2-11 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомлено позивача, що з питання включення чи не включення до складу грошового забезпечення певних доплат чи винагород необхідно звертатися до уповноваженого органу, оскільки питання щодо визначення розміру грошового забезпечення не входить до компетенції органів Пенсійного фонду.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Склад грошового забезпечення визначається статтею 9 Закону № 2011-ХІІ, відповідно до частини 2 якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частин 3 та 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини), визначає Інструкція

про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 638 від 04.07.2014 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.07.2014 р. за № 849/25626 (далі Інструкція № 638), відповідно до п. 1.2 якої грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 22.1 Інструкції № 638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини може надаватися в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.

Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість чи неможливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.

Як встановлено пунктами 23.1, 23.2, 23.4 Інструкції № 638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командирові (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород, які не мають постійний характер), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до пунктів 21.1, 21.2 Інструкції № 638 командири (начальники) військових частин Національної гвардії України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби в межах річного фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше ніж 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Розміри премії встановлюються за рішенням командувача Національної гвардії України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Національної гвардії України, та особливостей проходження служби.

Преміювання здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого, виходячи зі специфіки та особливостей виконання покладених завдань на військову частину.

Відтак, премії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є додатковими видами грошового забезпечення, які визначені Інструкцією № 638, відповідно, такі види грошового забезпечення повинні відображатися у складі грошового забезпечення у грошовому атестаті військовослужбовця.

Порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах, підрозділах і загонах, вищих навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, установах та закладах Національної гвардії України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода) визначається Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом МВС України від 32.01.2015 р. № 72, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за № 108/26553 (далі Інструкція № 72).

Згідно з абз. 2 п. 2 Інструкції № 72 виплата винагороди здійснюється в таких розмірах: військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Як встановлено пунктами 9, 12 Інструкції № 72 винагорода виплачується військовослужбовцям за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Розміри винагороди встановлюються за рішенням командувача Національної гвардії України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Національної гвардії України, та особливостей проходження служби.

Тобто, щомісячна додаткова грошова винагорода має регулярний характер, тому у контексті спірних правовідносин є додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії.

Дійсно, пунктом 11 Інструкції № 72 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Разом з тим, вказаними положеннями Інструкції № 72 надається застереження щодо не включення сум такої винагороди до складу грошового забезпечення саме з метою обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. При цьому Інструкція № 72 не містить положень щодо того, що щомісячна додаткова грошова винагорода не є додатковим видом грошового забезпечення у розумінні статті 9 Закону № 2011-ХІІ, як це зазначає апелянт.

В розглядуваному випадку не є спірним питанням факт виплати позивачу додаткових видів грошового забезпечення (щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі до 60% місячного грошового забезпечення, премій за старанне ставлення до службових обов`язків в розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі до 100% місячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), а також утримання із зазначених видів грошового забезпечення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Позиція суду апеляційної інстанції в цій справі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що викладена в постанові від 10.03.2015 р.

Як встановлено пунктами 38.1 38.3 Інструкції № 638, зарахування на грошове забезпечення осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, проводиться на основі грошового атестата (додаток 1) та наказу командира військової частини (начальника установи).

Грошовий атестат видається в усіх випадках переміщення по службі з однієї військової частини до іншої, у тому числі при направленні до навчальних закладів на навчання, направлення для подальшого проходження служби до інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів, а також у разі відрядження до державних органів із залишенням на військовій службі, при звільненні в запас або відставку з призначенням пенсії.

Грошовий атестат виписується та видається фінансовим органом військової частини.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби з правом на пенсію, грошовий атестат після оформлення надсилається разом з іншими документами до відповідних пенсійних органів для призначення пенсії.

Згідно з п. 38.5, 38.6 Інструкції № 638 грошовий атестат видається під підпис в особовій картці про грошове забезпечення, і про його видачу робиться запис у журналі реєстрації, в якому вказуються: порядковий номер; номер і дата видачі грошового атестата; прізвище, ім`я, по батькові, займана посада та військове звання; куди вибув військовослужбовець; до якого часу виплачено грошове забезпечення, з якого окладу і які виплачені надбавки; відмітка про отримання підтвердження до грошового атестата.

У грошовому атестаті повинен бути підпис власника атестата, який підтверджує правильність записів щодо здійснених з ним розрахунків.

Види грошового забезпечення вказуються в національній валюті України - гривні.

Грошові атестати заповнюються розбірливим почерком або за допомогою засобів друкування, підписуються командиром (начальником) військової частини та начальником фінансового органу (бухгалтерії), після чого скріплюються печаткою. Не допускається заповнення грошових атестатів олівцем. Виправлення, зроблені в грошовому атестаті, повинні бути завірені в установленому порядку.

Грошові атестати без підпису або печатки, з незавіреними виправленнями, а також неправильно заповнені вважаються недійсними і як підстава для зарахування на грошове забезпечення не приймаються.

При заповненні в пункті 1 грошового атестата зазначаються: найменування військової частини (установи), яка видала грошовий атестат, посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій видано атестат; розмір фактично виплаченого грошового забезпечення військовослужбовцю за останній період служби (в межах місяця, за який провадиться виплата) з розбивкою за видами.

Поряд із сумою фактично виплачених додаткових видів грошового забезпечення вказуються у відсотках розміри надбавок та доплат, які були фактично встановлені особі відповідно до чинного законодавства (наказів командира військової частини).

У пункті 2 грошового атестата зазначається грошове забезпечення, яке виплачувалося особі за останньою штатною посадою за повний місяць служби. Указується вислуга років, яка була встановлена особі на день звільнення відповідно до наказу командира військової частини (установи) із зазначенням дати та номера наказу.

У пункті 3 грошового атестата вказуються одноразові грошові виплати особі, які були здійснені протягом поточного року, із зазначенням назви одноразової виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань тощо) та фактичної суми виплати.

У разі якщо з особи провадиться стягнення аліментів відповідно до виконавчих листів (приписів), відповідні помітки робляться в пункті 4, також зазначаються відомості щодо сум непогашених стягнень за збитки, нанесені особою державі, юридичним або фізичним особам.

Перебування особи в розпорядженні відмічається в підпункті «в» пункту 4 грошового атестата із зазначенням номера та дати наказу відповідного командира (начальника), згідно з яким військовослужбовець був зарахований у розпорядження і з якого періоду.

У пункті 4 грошового атестата також вказуються інші відомості, які не передбачені пунктами 1-3.

Бланк грошового атестата друкується на одному аркуші з двох сторін.

Оскільки в грошовому атестаті позивача, а також у довідці про додаткові види грошового забезпечення, не зазначені усі додаткові види грошового забезпечення, є правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи апелянта щодо недотримання позивачем строку звернення до суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, про порушення своїх прав позивач дізнався після звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо правильного визначення розміру пенсії.

Інші доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. в справі № 398/1436/17 залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. (суддя Коліуш Г.В.) в справі № 398/1436/17 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії змінити в частини обґрунтування висновків суду.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття 15.01.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.01.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко