Справа № 826/716/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2018 року м. Київ № 826/716/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Подільського УП ГУ НП в м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського УП ГУ НП в м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідних посадових/службових осіб Подільського УП ГУ НП в м. Києві в частині утримання та не повернення ОСОБА_1 "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н.";

- зобов'язати відповідних посадових/службових осіб Подільського УП ГУ НП в м. Києві повернути ОСОБА_1 "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н.";

- у разі неможливості повернути оригінал "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н." - зобов'язати відповідних посадових/службових Подільського УП ГУ НП в м. Києві - надати ОСОБА_1 належним чином завірену копію "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н.";

- зобов'язати керівника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 та прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 припинити вимагати хабар з ОСОБА_1, за повернення оригіналу "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н.".

- стягнути з Подільського УП ГУ НП в м. Києві на користь ОСОБА_1, матеріальну шкоду у розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн. 00 коп.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 2, 3, 5, 7, 8, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вимог частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем у позовній заяві не зазначено вищевказаних відомостей, зокрема, в позовній заяві не зазначено: ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти сторін; ціни позову та обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач просить стягнути на його користь; не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Також, позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, у відповідності до пункту 4 та пункту 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Так, позивачем заявлено до відповідача, у тому числі, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідних посадових/службових осіб відповідача в частині утримання повернення ОСОБА_1 "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н." та зобов'язання відповідних посадових/службових осіб Подільського УП ГУ НП в м. Києві повернути ОСОБА_1 "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н.". Проте, позивачем не зазначено, дії яких саме посадових/службових осіб відповідача він просить визнати протиправними та кого саме з посадових/службових осіб відповідача просить зобов'язати повернути вилучене "Посвідчення ветерана Великої Вітчизняної війни НОМЕР_1 ОСОБА_2 1925 р.н.".

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як вбачається з тексту адміністративного позову, позивач просить у випадку неможливості повернення оригіналу документів, зобов'язати відповідних посадових/службових осіб відповідача надати належним чином завірену його копію.

Тобто, позивачем заявлено альтернативні позовні вимоги, що не передбачено діючим Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, позивачем визначено відповідачем Подільське УП ГУ НП в м. Києві, а вимоги, крім іншого, заявлено до керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4, та прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3, яких не визначено в статусі відповідачів.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства, позивачу необхідно конкретизувати свої позовні вимоги у відповідній частині та визначити суб'єктний склад учасників справи або позовні вимоги.

Також, відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З позовної заяви вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав 30 липня 2010 року, в той час, коли з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 11 січня 2018 року, тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, суд звертає увагу, що жодних доказів поважності причин пропуску такого строку та заяви про його поновлення позивачем до позовної заяви не додано.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано до позовної заяви документа про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовними вимогами немайнового характеру про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Натомість, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, при цьому, взагалі не обґрунтовуючи заявлене клопотання.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи той факт, що позивачем не надано жодних обґрунтувань заявленого ним клопотання, а також не додано жодних доказів на підтвердження того, що на теперішній час існують перешкоди для сплати останнім судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовними вимогами немайнового характеру, а тому ОСОБА_1 зобов'язано додати до позовної заяви документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

За визначенням статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру , який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1700 гривень.

Оскільки зазначені вище позовні вимоги немайнового характеру є похідними, судовий збір підлягає сплаті, як за одну позовну вимогу.

З урахуванням викладених вище обставин та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення позивача до суду з відповідним позовом немайнового характеру становить 1700,00 грн.

Також, суд звертає увагу, що позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди у розмірі 10 000, гривень на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути у триденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви відповідно до положень статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України разом з копією такої заяви для направлення відповідачу;

- заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом з позовною заявою немайнового характеру у розмірі 1700,00 гривень (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030101)

Керуючись статтями 160-162, частиною 1, 2 статті 169, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу триденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна