Справа № 807/886/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2018 року м. Ужгород№ 807/886/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача не зявився;

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 15 січня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 19 січня 2018 року. Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.

24 липня 2017 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області, якою просить суд: "1. Відкрити провадження в адміністративній справі; 2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області від 07.07.2017 року № НОМЕР_1 повністю".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем, відємного значення різниці між сумою податкового кредиту, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2017 року. За результатами вказаної перевірки 23 червня 2017 року складено акт за № 598/НОМЕР_2, в якому міститься висновок відповідача про порушення позивачем вимог статті 198 пункту 198.3, та статті 200 пункту 200.4 ПК України. За наслідками розгляду даного акту перевірки 07 липня 2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 373116 гривень. Із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не згідний, вважає його таким, що прийняте всупереч вимогам ПК України.

Відповідач надав суду заперечення проти позову (а.с.а.с. 70-72) згідно якого позовну заяву заперечив, посилаючись на те, що статтею 51 ЦК України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Таким чином, до податкового кредиту фізичних осіб субєктів господарювання, зареєстрованих платниками ПДВ, можна включати суми ПДВ нараховані (сплачені) у звязку з придбанням основних засобів, за умови взяття на облік такого майна в якості основних засобів, використання таких засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності, наявності належного документального оформлення, підтвердження відповідних витрат, відображення їх у бухгалтерському та податковому обліках. Також відповідач звертає увагу, що відповідно до статті 325 ЦК України право приватної власності на майно належить фізичній особі, а не фізичній особі субєкту господарювання, що не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними засобами субєкта господарювання - фізичної особи. Таким чином, для формування податкового кредиту з ПДВ вирішальним є використання придбаних ТМЦ в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника. Фізична особа підприємець за відсутності ведення бухгалтерського обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна у підприємницькій діяльності, а також не будучи фактично субєктом права власності на таке майно, не може на підставі лише податкової накладної включати до складу податкового кредиту суму ПДВ по придбаних транспортних засобах.

Розгляд даної адміністративної справи неодноразово відкладався з обєктивних на те причин.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, що наведені в позовній заяві.

Представник відповідача просив суд відмовити позивачеві в задоволенні адміністративного позову з мотивів що наведені в письмовому запереченні.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 23 червня 2017 року службовими особами ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, відємного значення різниці між сумою податкового кредиту, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2017 року. За результатами вказаної перевірки 23 червня 2017 року складено акт за № 598/НОМЕР_2 (а.с.а.с. 16-30).

Як вбачається з акту перевірки, перевірка відображених показників за квітень 2017 року у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (Розділ II "Податковий кредит") проводилась на підставі таких документів: реєстри виданих та отриманих податкових накладних, платіжні документи,які засвідчують факт оплати за отримані послуги, товари та інші документи. Проведеною перевіркою встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог статті 198 пункту 198.3, та статті 200 пункту 200.4 ПК України в частині завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за квітень 2017 року в сумі 373116 гривень., та підтверджено суму бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2017 року у сумі 64882 гривень.

Так вході перевірки встановлено, що Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, придбано у Happycar Transportlogistic Gmbh (Австрія) вантажний автомобіль марки IVECO , модель EURO Cargo ML75E18, згідно: ВМД № 305090004/2017/002382 від 20.02.2017 року, опис товару номер шасі ZCFA75D1, 2012 року вироблення, тип двигуна дизель, номер двигуна - S103-00967335, тип двигуна - F4AE3481B, згідно вантажно-митної декларації від 20.02.2017 року № 1848, вартість 353059 гривень, сплачене ПДВ складає 58843 гривень (а.с.а.с. 34).

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 придбано згідно договору купівлі-продажу № 151 від 21.04.2007 року, укладеного між ТзОВ "Карат Мотор" та ФОП ОСОБА_3 легковий автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser Prado номер шасі JTEBR3FJ10K050115, рік випуску 2017. Рахунок оплати автомобіля вартість 1869660 гривень, ПДВ складає 314273 гривень (а.с.а.с. 37-40, 43).

На підставі акту 07 липня 2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким зменшено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 373116 гривень (а.с. 31).

Згідно рахунку № 170033 від 10.02.2017 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, придбала у Happycar Transportlogistic Gmbh (Австрія) вантажний автомобіль марки IVECO, модель EURO Cargo ML75E18 (а.с. 33).

Як вбачається з ВМД № 305090004/2017/002382 від 20.02.2017 року транспортний засіб ввезено на митну територію та отримано, саме позивачем як фізичною особою-підприємцем, а згідно платіжного доручення № 926 від 14.02.2017 року позивач як фізична особа-підприємець сплатив 89000 грн. за митне оформлення (а.с. 34, 35).

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію СХМ 047647 завезений позивачем транспортний засіб був зареєстрований за ним як за фізичною особою.

21 квітня 2007 року між ТзОВ "Карат Мотор" та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу № 151 на придбання легкового автомобілю марки TOYOTA модель Land Cruiser Prado (а.с.а.с. 37-40).

Як вбачається з платіжного доручення № 984 від 19 квітня 2017 року, договору купівлі-продажу № 151 від 21 квітня 2017 року та позивачем як підприємцем здійснено придбання легкового автомобілю марки TOYOTA модель Land Cruiser Prado (а.с. 43).

Придбання вищевказаних транспортних засобів, не заперечується сторонами та підтверджується платіжними дорученнями.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію СХМ 304565 придбаний позивачем транспортний засіб марки TOYOTA модель Land Cruiser Prado був зареєстрований за ним як за фізичною особою (а.с. 47).

Відповідно до вищевказаних свідоцтв про реєстрацію власником транспортних засобів є ОСОБА_3.

Документами, що підтверджують використання вищезазначених транспортних засобів у господарській діяльності є акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с.а.с. 48,49).

Також, з витягу з реєстру платників єдиного податку вбачається, що ФОП ОСОБА_3 здійснює господарську діяльність по наданню послуг з вантажних перевезень (код 49.41 Вантажний автомобільний транспорт); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код 52.29) та надання послуг перевезення речей (переїзду (код 49.42) (а.с. 15).

Приймаючи рішення про зменшення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного за період квітень 2017 року, відповідач виходив з того, що придбані ОСОБА_3 транспортні засоби зареєстровані на фізичну особу, тому, враховуючи вимоги статті 325 ЦК України, ПДВ за придбані основні засоби не може бути включено до складу податкового кредиту.

Відповідно до пункту 6 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Відповідно до статті 325 частини 1 ЦК України субєктами права приватної власності є юридичні та фізичні особи.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 14.1.18 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до статті 200 пунктів 200.1 та 200.4 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до статті 198 пункту 198.1 підпунктів "а" та "б" Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду (стаття 198 пункт 198.2 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 198 пункту 198.6 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до статті 198 пункту 198.3 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У розумінні статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.36 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Обовязковими ознаками господарської діяльності (згідно наведених приписів ГК України та ПК України) є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Згідно статті 44 пункту 44.1 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З акту перевірки вбачається та не заперечується сторонами, що фактичним видом діяльності ОСОБА_3 є вантажний автомобільний транспорт.

Згідно статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.139 Податкового кодексу України, термін "особа" для цілей розділу V цього Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні статей 14 та 180 Податкового кодексу України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування, у зв'язку з чим при придбанні транспортних засобів з метою використання їх у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту.

Судом відхиляються посилання відповідача на норми ЦК України, оскільки, відповідно до статті 1 частини 2 ЦК України до податкових відносин цивільне законодавство не застосовується, крім того, норми цивільного законодавства не містять обмежень щодо права власності фізичної особи, яка є субєктом підприємницької діяльності.

Натомість відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, умови щодо формування податкового кредиту визначаються Податковим кодексом України, який право на віднесення сум податків до податкового кредиту ставить в залежність від 2-х обставин: використання придбаних основних засобів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, та наявність податкової накладної.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 2 частини 2 пункту 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення контролюючий орган діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2 частиною 3 пунктом 10, 14 частиною 1, 132, 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (89624, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Н.Давидково, вул. Борканюка, 76, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, Ідентифікаційний код 39393632) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 07 липня 2017 року за № НОМЕР_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, Ідентифікаційний код 39393632) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (89624, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Н.Давидково, вул. Борканюка, 76, РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 3731,16 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України)...

СуддяОСОБА_4