Справа № 569/7070/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій Л.Д.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" січня 2018 р. Справа № 569/7070/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними рішення про відмову у виплаті пенсії та зобов'язання вчинити дії щодо виплати пенсії , -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними рішення про відмову у виплаті пенсії та зобов"язання вчинити дії щодо виплати пенсії. Просить визнати дії відповідача щодо припинення виплати призначеної позивачу пенсії протиправними та зобов'язати поновити та виплачувати пенсію за вислугою років, розрахованої у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ", починаючи з 01 січня 2017 року у раніше встановленому розмірі і надалі без обмеження дати та розмірів виплати.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними рішення про відмову у виплаті пенсії та зобов"язання вчинити дії щодо виплати пенсії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у призупиненні виплати пенсії ОСОБА_3 за вислугу років, призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області поновити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01 січня 2017 року у раніше встановленому розмірі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач з 12 грудня 2008 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплата якої припинена з 01 січня 2017 року.

Після призначення пенсії позивач з 29 вересня 2009 року працює в Рівненській обласні державній адміністрації. З 29 квітня 2016 року переведений на посаду головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції апарату облдержадміністрації (а.с.21).

З 01 січня 2017 року ОСОБА_3 як працюючому пенсіонеру, було тимчасово призупинено виплату пенсії за вислугою років до 31 грудня 2017 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо припинення виплати призначеної пенсії за вислугу років з 01 січня 2017 року є протиправними, оскільки обмежують його конституційні права.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015р. №911-VІІІ, який набрав чинності 01січня 2016 року, внесено зміни до статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зокрема, частину першу вказаної статті викладено в такій редакції: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме, серед іншого, перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року, який набрав чинності з 01.01.2017 року, частину 1 статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в такій редакції: «Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються».

На час розгляду та вирішення даної справи судом першої інстанції приписи частини 1 статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в такій редакції станом на день звернення позивача до відповідача з заявою про відновлення виплати пенсії) у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України - не визнавались.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", частину першу викладено в такій редакції: " Тимчасово, по 30 вересня 2017 року, особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються.

Також внесено зміни до ст.37 Закону України "Про державну службу".

Отже, доводи відповідача про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу у вказаний період часу є правомірними.

Таким чином, припиняючи та не поновлюючи позивачу виплату пенсії з 01.01. 2017 на підставі Закону №1774-VIII від 06.12.2016 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" вересня 2017 р. скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_2

Повне судове рішення складено "17" січня 2018 р.