Справа № 335/8065/17(2-а/335/371/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 року справа № 335/8065/17(2-а/335/371/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.,

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2017 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1), ухвалену в порядку скороченого провадження в м. Запоріжжя, за позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

10 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та скасувати рішення комісії від 21.06.2017 року, зобовязати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 15 березня 2017 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач з 2000 року по 15 березня 2017 року безперервно працювала машиністом гусеничного крану, її пільговий стаж становить понад 16 років, загальний стаж складає 34 роки. Досягнувши 51 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, однак відповідач відмовив їй в призначенні пенсії з огляду на те, що на його думку пільговий стаж роботи позивача становить 11 років 09 місяців 08 днів при необхідному стажі 15 років. Позивач вважає відмову пенсійного органу в призначенні їй пенсії протиправною, та зазначає, що її пільговий стаж підтверджено трудовою книжкою, необхідними довідками про характер праці, які подавались нею до органу ПФУ разом з заявою про призначення пенсії.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення», скасовано рішення комісії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року №20-1066/05.01 про відмову позивачу ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення», зобовязано відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 15.03.2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при розгляді поданих позивачем для призначення пенсії документів пенсійним органом було встановлено, що позивач має загальний стаж роботи 34 роки 08 місяців 14 днів, в тому числі робота на посаді машиніста гусеничного крану становить 11 років 09 місяців 08 днів. Оскільки позивач не має необхідного 15-річного пільгового стажу роботи машиністом гусеничного крану, їй не може бути призначена пенсія відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач, посилаючись на доводи адміністративного позову, просить оскаржувану постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 березня 2017 року позивач звернулась до Центрального обєднаного управління ПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії на підставі п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року №20-1066/05.01 відмовлено ОСОБА_2 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», як жінці, працюючій на посаді машиніста гусеничного крану у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 15 років.

Вважаючи відмову відповідача в призначенні пенсії протиправною позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач працювала машиністом гусеничного крану з 2000 року по 15 березня 2017 року безперервно, отже вона має достатньо стажу для призначення пільгової пенсії на підставі п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті, а саме 51 рік для жінок які народились з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач народилась 13 жовтня 1965 року, станом на час звернення до позивача із заявою про призначення пенсії, їй виповнилось 51 рік.

Положеннями статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як вбачається з оскаржуваного Рішення від 21.06.2017 року комісією було зараховано до пільгового стажу позивача лише 11 років 09 місяців 8 днів. (а.с.19)

При цьому, відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах не зазначив які періоди роботи не враховано до стажу який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та з яких підстав.

Тобто, відповідач зробивши висновок щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, не надав оцінки та не зазначив підстав відхилення записів наявних в трудовій книжці позивача, у якій, зокрема, зазначено про роботу позивача на підприємствах на посаді машиніста гусеничного крану. Також, відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії з підстав недостатності стажу не надав оцінки всім обставинам, що мають істотне значення для привального вирішення питання, не навів доводів з яких він виходив не приймаючи ті або інші документи на підтвердження всього наявного трудового стажу позивача на посаді машиніста гусеничного крану.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Враховуючи те, що у відповідності до положень пункту 20 Порядку підставою для надання уточнюючої довідки є відсутність у трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а також те, що відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії не надав оцінки відомостям наявним у трудовій книжці позивача та не зазначив які саме відомості не містить трудова книжка позивача, та які мають бути підтверджені уточнюючою довідкою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо протиправності дій відповідача при відмові позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у відповідності до п. «г» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з підстав зазначених у рішенні від 21.06.2017 року.

При цьому, як вбачається з трудової книжки позивача, вона має достатній стаж необхідний для призначення пенсії відповідно до п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Так, з 26 липня 2000 року ОСОБА_2 була прийнята машиністом гусеничного крану 5 розряду до ТОВ «ЗСУ 124 Стальконструкція».

01.07.2000 року позивачу була присвоєна кваліфікація машиніста гусеничного крану 6 розряду.

31 травня 2006 року позивач була звільнена з роботи на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у звязку з переведення на ТОВ «Стальконструкція 124».

З 01 червня 2006 року ОСОБА_2 прийнята до ТОВ «ЗСУ 124 Стальконструкція» машиністом гусеничного крану 6 розряду.

28 лютого 2013 року позивач була звільнена з роботи на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у звязку з переведенням до ТОВ «Стальконструкція 103».

З 01 березня 2013 року позивач прийнята машиністом гусеничного крана 6 розряду до ТОВ «Стальконструкція 103», запис про звільнення позивача з цієї посади відсутній.

Отже, згідно інформації наявної у трудовій книжці позивача, станом на 15 березня 2017 року дату звернення до відповідача за призначення пенсії, ОСОБА_2 мала спеціальний трудовий стаж на посаді машиніста гусеничного крана 16 років 7 місяців 21 день, при необхідних для призначення пенсії 15 роках, загальний стаж роботи позивача складав 34 роки 08 місяців 14 днів при необхідному страховому стажі для призначення пенсії 25 років.

На підтвердження фактично відпрацьованого часу за період з 26.07.2000 року по час звернення до відповідача за призначенням пенсії, позивач надала архівні довідки від 06.01.2017 року №03-05/0-2290, 03-05/0-2292, а також довідки для обчислення пенсії від 10.03.2017 року вих.. №10/03-2, видана ТОВ «Стальконструкція 124», вих.№ 10/03-03, видана ТОВ «Стальконструкція 103», яким підтверджено факт роботи позивача на посаді машиніста гусеничного крану у розрізі фактично відпрацьованого часу за кожен місяць.

Згідно архівної довідки від 06.01.2017 року №03-05/0-2293, у документах фонду ТОВ «ЗСУ -124 Стальконструкція», які надійшли на зберігання до архівного відділу Запорізької МР, відомості про роботу позивача з неповним робочим днем, переведення на іншу роботу, надання відпусток без збереження заробітної плати не надходили.

Згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.11.2016 року №25/11-1 та від 10.03.2017 року №10/03-01, ОСОБА_3 дійсно виконувала будівельно-монтажні роботи повний робочий день в ТОВ «Стальконструкція 124» за період з -01.06.2006 року по 28.02.2013 року, та в ТОВ «Стальконструкція 103» з 01.03.2013 року по теперішній час.

Згідно наявного в матеріалах справи Рішення про результати розгляду заяви від 15.02.2017 року №2504 за підписом Начальника Головного управління - Голови комісії ОСОБА_4 позивачу зараховано до пільгового стажу який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 13 п. «г» ЗУ «Про пенсійне забезпечення період роботи у ТОВ «ЗСУ 124 «Стальконструкція» машиністом гусеничного крану з 26 липня 2000 року по 31 травня 2006 року. (а.с.9)

Тобто, встановлені обставини справи свідчать, що наявний у позивача стаж роботи машиністом гусеничного крану за період з 26 липня 2000 року по день звернення до відповідача за призначенням пенсії є підтверджений належними документами, зокрема, записами в трудовій книжці ОСОБА_2, архівними та уточнюючими довідками, стаж позивача за період з 26 липня 2000 року по 31 травня 2006 року є визнаний пенсійним органом та зарахований рішенням від 15.02.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, в порушенням вищенаведених приписів КАС України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань розрахунку спеціального стажу позивача на посаді машиніста гусеничного крану, мотивів неврахування окремих його частин, також відповідач не зазначає який саме стаж, за який період та на якому підприємстві ним не враховано та як наслідок відмовлено у призначенні пенсії позивачу.

Таким чином, відповідачем не спростовано висновків суду першої інстанції щодо протиправності рішення та дій відповідача.

Оскільки встановлені обставини справи свідчать, що позивач має достатній страховий та спеціальний стаж, а також набула віку необхідного для призначення пенсії на підставі п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо достатності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, а також зобовязання відповідача призначити їй пенсію на підставі п. «г» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2017 року у справі №335/8065/17 (2а/335/371/2017) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але касаційному оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 січня 2018 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай