Справа № 308/10743/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря - Бомбушкар В.П.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачево лейтенанта поліції Плаксіна Сергія Олександровича про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.10.2016 року близько 18 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1 він рухався з вул. Ужгородської в м. Мукачево у напрямку міста Ужгород та був зупинений на перехресті з круговим рухом (біля стаціонарного посту поліції) інспектором. Незрозуміло відрекомендувавшись інспектор звинуватив його в тому, що він не зупинився на знак «стоп» (не пояснюючи суті правопорушення), і зразу попросив передати документи (посвідчення водія, техпаспорт і страховку). Він виразив незгоду з звинуваченням у порушенні, але інспектор запевнив, що у них все фіксується технічними засобами. Перевіривши і повернувши страховий поліс та взявши його документи інспектор направився у напрямку до стаціонарного посту. Через деякий час він повернувся з постановою, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З вказаною постановою позивач не згідний і зазначає, що в своїх усних поясненнях він вказував про свою незгоду з обвинуваченням - він зупинявся. Більше додати він не зміг, тому що інспектор наказав зачекати на місті і відійшов до посту з документами. Позивач зазначає, що в момент його виїзду з перехрестя, з обох боків головної дороги, на яку він виїзджав, не було жодного автомобіля в олі зору. Відсутній був автотранспорт позаду і по всьому периметру, оскільки з місця виїзду оглядається все перехрестя разом з круговим рухом. Один легковий автомобіль рухався в напрямку м. Берегово або м. Мукачево чим не заважав його рухові на м. Ужгород. Він впевнений у тому, що зупинився, оскільки здійснив це підсвідомо, інтуїтивно. Зупинка була короткочасною, бо дорога добре оглядалась і були відсутні перешкоди для подальшого руху. Проте навіть, якщо б його автомобіль з автоматичною коробкою переключення передач інерційно рухався з мізерною швидкістю після короткої зупинки педаллю гальма, зважаючи на потужність двигуна, зовнішні обставини, повну відсутність руху, таке порушення було б настільки малозначне, що раптова поява інспектора та знаходження автомобіля разом з інспектором на узбіччі перехрестя створило більшу небезпеку ніж можлива неповна зупинка. На думку позивача, в такому випадку, якщо інспектор зафіксував порушення він повинен був обмежитись усним зауваженням і якнайшвидше відпустити автомобіль з узбіччя, і застосування інспектором звільнення від відповідальності, що передбачено ст. 22 КУпАП справило б більший превентивний вплив ніж застосування, хоч і незначного, але стягнення.

Також позивач вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він проїхав не зупинившись на знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не зупинився на вимогу дорожньої розмітки 1.12 д.2 ПДР УКраїни чим порушив п. 8.4Б ПДР України. Інших норм які б він порушив не зазначено. Абзац «б» п.п. 8.4 п. 8 ПДР України не є диспозитивною нормою яку можна порушити. Цей абзац тільки зазначає, що існує група знаків пріоритету. Крім того, в постанові порушення сформульовано як дві окремі, хоча зазначена дорожня розмітка дублює вказаний знак на одній лінії. Тому суть правопорушення, викладено в оскаржуваній постанові нечітко і незрозуміло.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним і необґрунтованим, без з»ясування всіх обставин справи та надання йому доказів того, що він порушив ПДР. А тому просить суд визнати постанову серії АР № 053668 від 09.10.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Після перегляду в судовому засіданні відеодоказу погодився з тим, що ним не було виконано вимогу знаку «стоп», однак просив суд задовольнити позов, оскільки вважає, що його дії є малозначними.

Представник відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника УПП в містах Ужгороді та Мукачеві в якій також просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2016 інспектором роти № 6 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачево лейтенантом поліції Плаксіним С.О. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, 09.10.2016 року о 18 год. 33 хв. ОСОБА_1 на автомобільній дорозі «Київ-Чоп 774 км. проїхав не зупинившись на знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не зупинився на вимогу дорожньої розмітки 1.12 д.2 ПДР , чим порушив р. 8.4 Б ПДР України.

Згідно зазначеної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122, ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В судовому засіданні шляхом перегляду відеофіксації події правопорушення, яка суду надана відповідачем підтверджено, що ОСОБА_1 09.10.2016 року о 18 год. 33 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Чоп 774 км. проїхав не зупинившись на знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не зупинився на вимогу дорожньої розмітки 1.12 д.2 ПДР чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.ч.2, 4, 5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, котра відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч.8 розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як передбачено ст.285 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної постанови роз»яснено положення ст. ст. 307,308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. ст. 287-289 КУпАП, про що свідчить його підпис у постанові.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що розглядаючи дану справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

А тому, беручи до уваги, те, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, при цьому заперечення позивача щодо того, що він не порушував ПДР не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.10.2016 року серії АР № 053668, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ч. 1 ст.122, 252, 258, 285 КУпАП, ст. ст. 4, 6, 14-19, 71,160-163 КАС України, Законом України «Про національну поліцію» 4, 6, 14-19, 160-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачево лейтенанта поліції Плаксіна Сергія Олександровича про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук