Справа № 804/4291/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 рокусправа № 804/4291/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя - доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

За участю представників:

Позивача ОСОБА_2 (довіреність від 02.01.2018 року)

Відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грей-Форт" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 р. у справі № 804/4291/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грей-Форт" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Грей-Форт звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень 21 червня 2017 року №, № Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами.

Позов обґрунтовано тим, що при формуванні висновків викладених у акті перевірки №5968/04-36-14-19/35164761 від 07.06.2017 року посадовою особою податкового органу не враховано той факт, що право користування (оренди) земельною ділянкою кадастровий номер :02:067:0010, площею 8,5 га, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Горківська сільська рада, виникло у ТОВ Грей-Форт лише 28.10.2016 року; право оренди землі ТОВ Грей-Форт, визначене договором оренди землі від 19.11.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №2821 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке було зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.10.2016 року за №17200784 є підставою для нарахування орендної плати; позивач не був субєктом сплати земельного податку, так як не був ані власником зазначеної земельної ділянки, ані постійним її землекористувачем. Отже, у ТОВ Грей-Форт не виникло обовязку як щодо здійснення платежів повязаних із земельним податком так і щодо подання щорічних податкових декларацій з плати за землю за місцезнаходженням земельної ділянки до 27.10.2016 року; позивач вважає, що висновки викладені заступником начальника відділу аудиту платників території обслуговування Західно-Донбаської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в акті перевірки №5968/04-36-14-19/35164761 від 07.06.2017 року не відповідають дійсності, фактичним обставинам та сформульовані на підставі субєктивних припущень, а прийняті без достатніх підстав податкові повідомлення-рішення від 21.06.2017 року № та № є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від ТОВ Грей-Форт в якій апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у звязку з чим рішення є необґрунтованим та незаконним.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невірне тлумачення судом норм ч.2 статті120 Земельного кодексу України та ч.2 статті377 ЦК України, які діяли на момент укладання договору купівлі-продажу підсобного господарства від 04.04.2008 року. Зазначеними нормами передбачено що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці наданій у користування, то в разі їх відчудження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки яка необхідна для їх обслуговування. Отже в результаті переходу права власності на будівлю та споруди у відповідності з договором купівлі-продажу від 04.04.2008 року до ТОВ Грей-Форт право користування перейшло тільки на ту частину земельної ділянки на якій вони розміщені, тобто визначаються фізичними розмірами-площею земельної ділянки яка знаходиться під будівлею чи спорудою. У відповідності з договором купівлі-продажу від 04.04.2008 року ТОВ Грей-Форт набуло право власності на обєкти нерухомого майна а саме: телятник (200,9 кв.м), свинарник №1(311,5кв.м) , свинарник №2(524,2кв.м), кузня з прибудовами г.г (152,4 кв.м) вбиральня (без визначення площі), сарай (119,6кв.м) зливна яма (без визначення площі), огорожа (без визначення площі), замощення (без визначення площі). Виходячи з наведеного, загальну площу земельних ділянок на яких були розміщені вище перелічені обєкти нерухомого майна можна визначити, що у відповідності з ч.2 статті120 Земельного кодексу України та ч.2 статті377 ЦК України (в редакції станом на 04.04.2008 року) на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2008 року до ТОВ Грей-Форт перейшло право користування земельними ділянками розташованими під вказаними будівлями та спорудами не більше ніж на 1308,6 кв.м. та 0,13086 га., у звязку з чим судом помилково враховано площу земельної ділянки в 8,5 га, що не відповідає загальній площі будівель та споруд придбаних ТОВ Грей-Форт . крім того, при винесені спірної постанови судом не враховано що нормативним підгрунттям складання спірних податкових повідомлень рішень від 21.06.2017 року№ та № стали норми Податкового кодексу який набрав чинності лише 01.01.2011 року, тоді як розрахунок збільшеного грошового зобовязання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» з врахуванням штрафних санкцій було здійснено починаючи з 19.11.2009 року, коли норми Податкового кодексу не діяли. Тому не може бути юридичної відповідальності за норми закону якого не існувало.

За результатами розгляду апеляційної скарги просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить висновку, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, відповідно до ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Шабанова А.М. від 20.04.2017 року у справі №175/996/17, провадження №175/371/17 надано дозвіл слідчому СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на проведення у кримінальному провадженні №0000015 від 28 лютого 2017 документальної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ Грей-Форт (), яке перебуває на податковому обліку у Західно-Донбаській ОДПI ГУ ДФС У Дніпропетровській області, з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті плати за землю за використання земельної ділянки кадастровий номер :02:067:0010, площею 8,5 га, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Горьківська сільська рада, за період з 19.11.2009 року по 21.05.2017 року.

Окремою вказівкою зазначено про визначення втрати бюджету окремо за 2009-2016 роки (з 19.11.2009 року по 21.05.2017 року), в разі несплати ТОВ Грей-Форт () плати за землю за користування вказаною земельною ділянкою відповідно до вимог договору землі №2821 від 19.11.2009 року.

Відповідно до наказу від 16.05.2017 року №2475-п та направлення від 17.05.2017 року №8134, згідно із підпунктом 19-1.1.1 пунктом 19-1.1 статті 191, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 75, підпункту 78.1.11, пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, у звязку з надходженням ухвали судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровській області Шабанова А.М. у справі №175/996/17, провадження №175/371/17 від 20.04.2017 року, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Грей-Форт () з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті плати за землю за використання земельної ділянки кадастровий номер :02:067:0010, площею 8,5 га, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Горьківська сільська рада, за період з 19.11.2009 року по 21.05.2017 року.

За результатами перевірки складений акт №5968/04-36-14-19/35164761від 07.06.2017 року Про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ Грей-Форт з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті плати за землю за використання земельної ділянки кадастровий номер :02:067:0010, площею 8,5 га, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Горьківська сільська рада, за період з 19.11.2009 року по 21.05.2017 року.

За висновками акту перевірки від 07.06.2017 року №5968/04-36-14-19/35164761, встановлені порушення пункту 49.2, пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України в частині неподання щороку податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за місцезнаходженням земельної ділянки за податкові (звітні) періоди за 2009 рік, починаючи з 19.11.2009 року, за 2010 рік, за 2011 рік, за 2012 рік, за 2013 рік, за 2014 рік, за 2015 рік, а також несвоєчасного подання за 2016 рік та пункту 286.2 статті 286, пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, оскільки не обчислено та не сплачено суми податкових зобовязань земельного податку, що призвело до заниження податкових зобовязань земельного податку за період з 19.11.2009 року по 27.10.2016 року на суму 59348,08 грн.

На підставі акту перевірки від 07.06.2017 року №5968/04-36-14-19/35164761 ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення від 21 червня 2017 року:

- №, яким платнику податків збільшено суми грошового зобовязання за платежем земельний податок з юридичних осіб на суму 74185,10 грн., з них за основним платежем 59348,08 грн., за штрафними санкціями 14837,02 грн.;

- №, яким до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1360 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб.

Відмовляючи у задоволенні позов суд першої інстанції виходив з того, що з моменту набуття права власності позивачем за договором купівлі-продажу від 4 квітня 2008 року обєктів нерухомого майна, які знаходились на земельній ділянці площею 8,5 га та до дати реєстрації договору оренди земельної ділянки, саме позивач повинен був сплачувати земельний податок за користування земельною ділянкою, а тому контролюючий орган при здійсненні нарахування податкових зобовязань зі сплати земельного податку за період з 19.11.2009 року по 27.10.2016 року діяв у межах та у спосіб, встановлений земельним та податковим законодавством, правомірно встановив факти ненадання річної звітності за 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки та несвоєчасність подання звіту за 2016 рік, застосувавши за кожне порушення штраф у розмірі 170 грн., разом на суму 1360 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У розумінні підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); також, у розумінні підпункту 14.1.147 вказаного пункту статті плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до пункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. А в силу вимог підпункту 270.1.1 та 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України в редакції, яка діяла до 01.05.2009 право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно частини першої статті 125 ЗК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 №1066-VI ( набрав чинності 02.05.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно частини першої та другої статті 120 ЗК України в первинній редакції, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини першої та другої статті 120 ЗК України в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України» від 27.04.2007 №997-V(набрав чинності 20.06.2007) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно частини першої та другої статті 120 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 05.11.2009 №1702-VI (набрав чинності 10.12.2009) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно частини першої статті 377 ЦК України в редакції, яка була чинна до 09.12.2009, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Частиною першою статті 377 ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 05.11.2009 №1702-VI (який набрав чинності 10.12.2009) визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Цими нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Підставою для нарахування земельного податку відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України є дані державного земельного кадастру.

При цьому, згідно пункту 287.6 статті 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об'єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов'язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

Зокрема, в розумінні зазначених норм обов'язок зі сплати земельного податку для фізичної особи - власника чи користувача земельної ділянки залишається незмінним незалежно від реалізації цією особою певних наданих їй правоможностей, як-от набуття нею статусу суб'єкта господарювання, діяльність якого пов'язана з використанням земельної ділянки або без такого.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що 4 квітня 2008 року між ОСОБА_4 (продавець) та ТОВ Грей-Форт (покупець) було укладено договір купівлі-продажу підсобного господарства, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив належне продавцю на підставі права власності підсобне господарство, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Шевченко, вул. Нова, буд. №1а, а саме:

- літера А - телятник (шлакобетон) 200,9 кв.м, літера В - свинарник №1 (шлакобетон) 311,5 кв.м., літера В - свинарник №2 (шлакоблок) 524,2 кв.м., літера Г - кузня з прибудовами г, г (шлакоблок) 152,4 кв.м., літера Д - вбиральня (шлакоблок), літера Е - сарай (дерево) 119,6 кв.м., зливна яма (з.б. кільця), огорожа (метал, з.б. плити), замощення (бетон, щебінь).

- площа земельної ділянки: 87486 кв.м. держфонд.

Договір купівлі - продажу посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстровано за реєстровим №893.

За розпорядженням Дніпропетровської районної державної адміністрації від 09.10.2009 року №3605-р визначено на підставі заяви приватного підприємця ОСОБА_4 від 28.09.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованої в реєстрі за №4342 від 28.09.2009 року, вважати договір оренди землі №56 від 05.05.2008 року розірваним за згодою сторін, згідно статті 31 Закону України Про оренду землі та передати товариству з обмеженою відповідальністю Грей-Форт земельну ділянку (с. Шевченко, вул. Нова, 1-а) в оренду строком на 49 років загальною площею 8,5000 га для комерційного використання (будівництво та обслуговування складських приміщень) з орендною платою в розмірі 5% від грошової вартості земельної ділянки за рахунок земель, які знаходяться в оренді ОСОБА_4 за межами населеного пункту території Горьківської сільської ради.

19 листопада 2009 року між Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (орендодавець) та ТОВ Грей-Форт (орендар) було укладено договір оренди землі, яким визначено, що орендодавець надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (будівництво та обслуговування складських приміщень) за рахунок земель які знаходяться в оренді ПП Мороз ОСОБА_7 (розпорядження голови райдержадміністрації від 09.10.2009 року №3605-р), яка знаходиться за межами населеного пункту на території Горьківської сільської ради. Також зазначено, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 8,5000 га, у тому числі: 8,5000 га забудовані землі комерційного та іншого використання.

Договір зареєстровано в реєстрі за №2821 та посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8.

Відповідно до п. 3 договору оренди землі від 19.11.2009 року на земельній ділянці розміщені обєкти нерухомого майна: підсобне господарство, які належать орендарю на підставі договору купівлі-продажу підсобного господарства (серія ВКК №242418), посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 04.04.2008 року, за реєстровим №893.

Витяг з Державного реєстру правочинів, номер витягу:5730954, виданий приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 04.04.2008 року, номер правочину: 2813054. Зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.04.2008 року.

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (серія ССІ №440808), номер витягу 18420343, виданий Дніпропетровським районним комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації 08.04.2008 року, реєстраційний номер 11512132

Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі наданої в оренду ТОВ Грей-Форт від 2009 року (без визначення календарного дня та місяця), здійснено передачу та прийом наданої в оренду земельної ділянки площею 8,5000 га товариству з обмеженою відповідальністю Грей-Форт для комерційного використання (будівництво та обслуговування складських приміщень) за межами населеного пункту на території Горьківської сільської ради.

На земельній ділянці розміщені обєкти нерухомого майна: підсобне господарство: літера А - телятник (шлакобетон), літера В - свинарник №2 (шлакоблок), літера Г - кузня з прибудовами г, г (шлакоблок), літера Д - вбиральня (шлакоблок), літера Е - сарай (дерево), а також інші обєкти інфраструктури: зливна яма (з.б. кільця), огорожа (метал, з.б. плити), замощення (бетон, щебінь).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №71924460 від 01.11.2016 року державна реєстрація права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:067:0010 була здійснена 28.10.2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32146562 від 01.11.2016 року, підстава виникнення іншого речового права договір оренди землі, вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки.

Таким чином, у розумінні положень підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2статті 269, підпунктів 270.1.1 та 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 291.2 статті 291, підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов'язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Правове відношення між власністю на земельну ділянку чи користування нею та обов'язком сплати земельного податку не припиняється у разі набуття власником чи користувачем земельної ділянки статусу суб'єкта господарювання та обрання ним виду економічної діяльності і системи оподаткування, які не передбачають використання земельної ділянки в господарській діяльності. Тобто, з набуттям ознак (якості) суб'єкта господарювання фізична особа, яка ним стала, не перестає бути власником чи користувачем земельної ділянки і не звільняється від обов'язку сплати земельного податку.

Надання в найм (оренду) нежилого приміщення не означає, що механічно (автоматично) разом з майном наймачу передається й обов'язок сплати податку за земельну ділянку, на якій воно розташоване.

Аналогічний висновок наведений в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2016 року у справі №826/13414/13-а.

Доводи апелянта що до неправомірності застосування до правовідносин які склалися у 2009 році норм Податкового кодексу, який набув чинності лише з 01.01.2011 року колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

В даному випадку не має місце зворотня дія в часі при застосуванні норм Податкового кодексу щодо відповідальності платників податків за порушення, вчинені до 01.01.2011 року. Зворотна дія нормативного акту це вплив його на правовідносини, які склалися до вступу в силу, тобто встановлення нового змісту для правовідносин, які вже існують. Зворотну дію нормативного акта матиме місце лише в тому випадку, якщо такий акт фактично змінює модель належної поведінки шляхом встановлення нових правил.

Закон про плату за землю згідно із статтями 2,5,13,15 якого земельний податок сплачували виключно власники землі та землекористувачі з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Також згідно з ч.3ст.7 Закону про оренду землі до особи якій перейшло право власності на житловий будинок будівлю або споруду що розташовані на орендованій земельній ділянці також переходить право оренди на цю земельну ділянку(подібне міститься в ч.2 ст.120 Земельного кодексу України).

Отже зобовязання щодо сплати земельного податку, а також і відповідальність за невиконання такого обовязку існували і раніше.

За таке ж порушення містить відповідальність і у Податковому кодексі України. Правила поведінки (склад податкового правопорушення) в цьому випадку не змінилися, вони лише непрямі посилання на статті з іншими реквізитами (назва нормативного акта, номер і т.д.). Разом з тим, коли мова йде про нові порушення, яких не існувало за Законом про оренду землі, за Законом про плату за землю, то за такі порушення, вчинені до 01.01 .2011 року відповідальність застосувати не можна. Адже це нові правила поведінки, і вимагати їх дотримання у відносинах, що склалися до набрання чинності ПК України, неправомірно, оскільки це і буде зворотною дією закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення та про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

За результатами розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку що дана справа є незначної складності відповідно до вимог ч.6 статті12 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308,310,315,316 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ Грей-Форт - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 року по справі № 804/4291/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17.01.2018 року та відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.01.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак