Справа № 161/13611/17
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/27/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Гриня О.М.,

при секретарі - Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Луцьку, старшого інспектора Управління патрульної поліції в місті Луцьку Мартинюка Олександра Ксенофонтовича про скасування постанови , --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до УПП в місті Луцьку про скасування постанови.

Свій позов обґрунтовує тим, що 31 серпня 2017 року постановою серії БР №044341 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, старшим інспектором ВМАЗ УПП у м. Луцьку Мартинюком О.К. на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за зупинку транспортного засобу в місці, де це зробило неможливим рух інших транспортних засобів, чим, на його думку, порушила п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху. З вказаною постановою вона не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що 28 серпня 2017 року на закритій площадці по вул. Стуса, 9 в місті Луцьку транспортні засоби, які належать ОСОБА_3, перешкоджали вантажним автомобілям ПП «Луцькпідшипниксервіс» здійснити під'їзд її автомобілям до вантажної рампи. В зв'язку з цим вона викликала поліцію, які встановили факт блокування під'їзду до вантажної рампи автомобіля ми ОСОБА_3 Для фіксування даного факту вона поставила свій автомобіль таким чином, щоб вантажні автомобілі ОСОБА_3 не могли здійснити маневрування і працівники поліції могли би зафіксувати факт вчинення ОСОБА_3 протиправних дій. Однак, працівники патрульної поліції 28 серпня 2017 року не вчиняли жодних дій, а 31 серпня 2017 року винесли оскаржувану постанову, якою притягнули її до адміністративної відповідальності. Вважає, що оскаржувана постанова має формальний характер, відповідач не мав права виносити постанову на місці стоянки автомобіля, а повинен був здійснити такі дії в приміщенні УПП м. Луцьк з розглядом її клопотань, роз'яснення м прав та можливістю скористатися правовою допомогою.

З огляду на наведене, просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії БР №044341 від 31 серпня 2017 року.

Позивач в судове засідання не з'явилася, заявою від 18 грудня 2017 року представник позивача просить розгляд справи здійснювати без сторони позивача в письмовому провадженні.

Представник відповідача УПП в місті Луцьку клопотанням від 16 січня 2018 року просила розгляд справи здійснювати без її участі за наявними матеріалами справи, позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити.

З урахуванням вимог ст. 205 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши фотознімки, відеозапис фіксації правопорушення, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З копії постанови від 31 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР №0044341 вбачається, що 28 серпня 2017 року о 17 год. 00 хв. по вул. Стуса,9 в м. Луцьку ОСОБА_1 поставила транспортний засіб у місці, де це зробило неможливим рух інших транспортних засобів, чим порушила п. 15,10 «д» Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5).

Так, відповідно до ч.3 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно вимог п. 15.10 «д», ПДР стоянка забороняються у місцях, де транспортний засіб, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ч.2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2016 р. № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (п. 1 розділу IV Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги правил дорожнього руху, зокрема п. 15.10 ПДР, а тому, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.3 ст.122 КУпАП.

За таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому його дії по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними. Відтак доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу.

Суд не бере до уваги інші викладені у адміністративному позові доводи позивача, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, зокрема відеоматеріалом з нагрудної камери інспектора, наданого в ході розгляду даної справи, яким підтверджується порушення водієм правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2017 року, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які б спростувавали факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2,6,77, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.ст. 122 ч. 2, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Луцьку, старшого інспектора Управління патрульної поліції в місті Луцьку Мартинюка Олександра Ксенофонтовича про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст постанови складений 19 січня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь