Справа № 727/8074/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/8074/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

в серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 640,00 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці ввід 04.09.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині зясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з заявою про призначення пенсії на підставі пункту „е" ст. 55 Закону України „Про пенсійне забепечення".

Однак, листом від 23 травня 2017 року за №71/К-11, відповідачем відмовлено позивачу у призначені пенсії, посилаюсь на відсутність необхідного спеціального стажу для призначення їй пенсії за вислугу років.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, посилаючись на наявність спеціального стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів апеляційної інстанції частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема і працівники охорони здоровя.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення», працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 роки та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМ України № 909 від 04.11.1993р. «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Розділ 2 «Охорона здоров'я» вказаного Переліку містить такі найменування закладів та установ, як аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, а також посад - провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти.

Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ є наявність спеціального стажу роботи та посади, що дає право на призначення пенсії згідно з переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 17.09.1987 року по 29.01.1988 року працювала медичною сестрою в Міському протитуберкульозному диспансері, з 30.01.1988 року по 27.01.1989 року палатною медсестрою в Міському протитуберкульозному диспансері, з 22.01.1991 року по 15.03.1993 року медичною сестрою медичної служби УВС, з 24.05.1993 року по 28.12.2015 року - фармацевтом в медичній частині Чернівецької установи виконання покарань №33.

Посилання апелянта, що період роботи позивача на посаді фармацевта (провізора) медичної частини не може бути зарахований до спеціального стажу, так як право на пенсію за вислугою років мають фармацевти (провізори), зайняті безпосередньо в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах або контрольно-аналітичних амбулаторіях, спростовуються приміткою №2 до вищевказаного Переліку, з якої вбачається, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, спеціальний стаж позивача складає 26 років 3 місяці 24 дні, тому колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2 має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Водночас, колегія суддів зауважує, що згідно з п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22 - 1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, заява про призначення пенсії непрацюючим пенсіонерам, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

Форма заяви про призначення пенсії наведена в Додатку 2 Порядку № 22-1.

Отже, для призначення пенсії, в тому числі і за вислугу років, особа звертається до органу, що призначає пенсію, із заявою встановленого зразка та додатками до неї. За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, орган, що призначає пенсію, приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Однак, заява встановленого зразка з усіма необхідними документами для призначення пенсії, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" позивачем до управління Пенсійного фонду у м. Чернівці не подавалась.

Таким чином, оскільки позивачем порушений порядок звернення за призначенням пенсії, у відповідача відсутній обов'язок прийняти рішення щодо перерахунку чи відмови в перерахунку пенсії.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 вересня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку статті 325 та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4