Справа № 361/5256/17
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/5256/17
провадження № 2-а/361/544/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора роти 6 батальйону 1 УПП в м. Києві, лейтенанта поліції Гусака Констянтина Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_3 із вищевказаним позовом до Управління патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти 6 батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенанта поліції Гусака К.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_3 посилається на те, що 27 квітня 2017 року інспектором роти 6 батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенантом поліції Гусаком К.О. було винесено постанову серії БР № 721988 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У вказаній постанові зазначено, що 27.04.2017 р. о 11 год. 00 хв. у м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Lexus Lx 450, номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.10. «Правил дорожнього руху» України. Позивач вважає, що вказана вище постанова винесена відповідачем незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення, саме тому підлягає скасуванню, оскільки , інспектор роти батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенант поліції Гусак К.О. не мав повноважень розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, відповідач притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за вісутності доказів його вини, упереджено, оскільки не надав йому можливості надати пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними, чим порушив його права передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

З огляду на викладені вище обставини, позивач просить скасувати постанову інспектора роти 6 батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенанта поліції Гусака К.О. серії БР № 721988 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та поновити строк для її оскарження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також пояснив, що 27 квітня 2017 року року, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на стоянці, напроти ресторану по вулиці Лесі Українки, 34, за 50 метрів до зупинки громадського транспорту, після чого до нього підійшов інспектор Гусак К.О. і склав вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення. Також вказав, що на прохання інспектора показав документи, а підпис на копії постанови, де відмітка «копія мною отримана» - не його.

Представник позивача ОСОБА_5 позивні вимоги також підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 - Управління патрульної поліції в місті Києві та відповідач 2 - інспектор роти 6 батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенант поліції Гусак К.О. у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

07.11.2017 року до суду надійшло заперечення від представника відповідача 1 Управління патрульної поліції у м. Києві та Департаменту патрульної поліції Поліщука П.П., в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 - у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 Р.ІІІ Інструкції - постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Таким чином дані норми навіть у випадку оспорення особою правопорушення, зокрема відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, виключають можливість складання посадовою особою органів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, а зобов'язують на місці вчинення правопорушення виносити постанову, а тому твердження позивача про необхідність складання протоколу у разі оспорення ним вчиненого правопорушення є хибним та таким, що не відповідає дійсності, та не можу бути підставою для скасування Постанови.

При застосуванні положень статті 276 КУпАП слід враховувати зміни до норм КУпАП, які були внесені після прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та те, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, яке містить роз'яснення щодо застосування словосполучень використаних у нормах КУпАП «на місці» та «за місцем», прийнято також до набрання чинності цього Закону, тобто без врахування його положень Закону України «Про Національну поліцію» та внесенням змін до КУпАП. Тобто, на теперішній час, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається, саме інспектор , а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов'язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не місцем розташування УПП у м. Києві ДПП.

Відповідно до ч. 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім'я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив позивач, а саме вимоги дорожнього знаку 15.10. ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, пояснив позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Позивач вів себе зухвало, намагався будь-яким способом уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на позивача в розмірі 510 грн. 00 коп.) та виніс Постанову. Підписувати та отримувати копію Постанови позивач відмовився.

Дані факти підтверджуються рапортом інспектора роти батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенанта поліції Гусака К.О.

Таким чином відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Посилаючись на викладене відповідач вважає, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити у повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2017 року у м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, інспектором роти батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенантом поліції Гусаком К.О. складено відносно ОСОБА_3 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 721988.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 27 квітня 2017 року о 11 год. 00 хв. в м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Lexus Lx 450, номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.10. «Правил дорожнього руху» України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Даною постановою застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відносно ОСОБА_3 03.07.2017 року відкрито виконавче провадження № 54221061 з виконання постанови № БР 721388, виданої 27.04.2017 року Управлінням патрульної поліції у місті Києві .

29.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою на ім'я начальника Броварського ВДВС ГТУЮ в Київській області про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження № 54221061, від 03.07.2017 р. про наявність яких йому стало з Постанови про відкриття виконавчого провадження, отриманої у відділенні поштового зв'язку у відділі доставки.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 122 КУпАП).

Як вбачається із тексту постанови «ОСОБА_3 здійснив стоянку на зупинці громадського транспорту чим порушив ПДР п.15.10.».

Однак Правила дорожнього руху не містять поняття «громадський транспорт» або «зупинка громадського транспорту», і в п.15.10. ПДР також відсутнє поняття «зупинка громадського транспорту» як місця, де заборонена стоянка.

Не визначивши підпункт пункту 15.10 ПДР, поліцейський допустив вільне їх трактування на свій розсуд, чим зумовив неоднозначне тлумачення Правил та у подальшому Закону. Адже, саме порушення конкретного пункту ПДР дає можливість притягнути винну особу до відповідальності за відповідною частиною статті КУпАП.

Відповідно до ст. ОСОБА_6 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На обґрунтування доводів заперечення, представником відповідача наданий рапорт інспектора роти 6 батальйону 1 УПП в місті Києві, лейтенантом поліції Гусаком Констянтином Олександровичем. Виходячи з обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім Постанови серії БР № 721988 від 27 квітня 2017 року та рапорту, який не є доказом, оскільки рапорт це - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв'язку з цим відповідного прохання (Наказ № 650 від 27.07.2012 р. МВС), на момент розгляду справи не було.

Відповідно до ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 289 КУпАП зазначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,- протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи те, що позивач 29 серпня 2017 року отримав у відділенні поштового зв'язку у відділі доставки Постанову про відкриття провадження від 03.07.2017 р., з якої дізнався про оскаржувану постанову, суд вважає необхідним поновити позивачу строк на оскарження даної постанови.

Зважаючи на заперечення позивачем своєї вини, відповідач, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, однак такі докази відсутні.

Крім того слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1,2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч.4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, так як відсутні будь-які докази допущення позивачем порушення ПДР України, а тому позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 33, 251, 252, 258, 268, 276, 280, 283 - 285, 288 - 289 КУпАП, ст.ст. 70 - 71, ч.1 ст. 94, 159 - 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 721988 від 27 квітня 2017 року, складену інспектором роти 6 батальйону 1 УПП в м. Києві, лейтенанта поліції Гусак Констянтином Олександровичем, щодо застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову можу бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. М. Петришин