Справа № 812/1960/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1960/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 у сумі 6 969,22 грн, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - позивач) до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (далі відповідач, ПАТ «Луганськгаз») про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 у сумі 6 969,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 склала 6 969,22 грн. Відповідачу надсилались листи про направлення розрахунків заборгованості. У зв'язку з тим, що відповідач не сплатив заборгованість, позивач просить стягнути з ПАТ «Луганськгаз» на користь управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в сумі 6 969,22 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав пояснення від 18.01.2018 вх. № 1794/2018 (арк.спр. 67-72), в яких просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що відповідно до п.5.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 та затвердженого в Міністерстві юстиції України 27.09.2010 за № 988/18283, облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів. Вважає, що висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 02.06.2015 у справі № 21-166а15, трактуються невірно, адже управління не зараховувало кошти на інші платежі, перераховані відповідачем кошти були зараховані за їх призначенням, а саме - витрати на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав клопотання від 18.01.2018 вх. № 1786/2018 про розгляд справи у порядку письмового провадження (арк. спр. 65) та відзив від 03.01.2018 вх. № 312/2018 (арк.спр. 39-40), в якому, з посиланням на норми Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003 № 21-1, Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою правління ПФУ від 27.09.2010 № 21-1, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, зазначив, що незалежно від наявності у відповідача заборгованості за минулі періоди, на момент вирішення справи по суті у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 в період з 01.10.2017 по 30.11.2017, оскільки відповідач добровільно сплатив витрати на виплати та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 в період з 01.10.2017 по 30.11.2017.

Згідно із частиною девятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ПАТ «Луганськгаз» зареєстрованою як юридичну особу 11.05.1994, 26.01.2005, № запису 1 002601, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2017 за № НОМЕР_1 (арк.спр. 12-22).

У жовтні - листопаді 2017 року УПФУ сплачувало та доставляло пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - працівникам відповідача пільгові пенсії за списком № 2, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 12.10.2017 № 16878/64-21, від 10.11.2017 № 18798/04-81(арк.спр. 55, 58-61).

18 жовтня 2017 року відповідач платіжним дорученням № 6294 сплатив на користь управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку суму 3 484,61 грн, призначення платежу: «відшкодування пільгових пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, сп. 2 за жовтень 2017 р. (ПАТ «Луганськгаз» ) без ПДВ» (арк.спр. 41).

17 листопада 2017 року відповідач платіжним дорученням № 6711 сплатив на користь управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку суму 3 484,61 грн, призначення платежу: «відшкодування пільгових пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, сп. 2 за листопад 2017 р. (ПАТ «Луганськгаз» ) без ПДВ» (арк.спр. 42).

Згідно інформації, зазначеної у витязі з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на оплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017, у жовтні 2017 року зараховані кошти у сумі 3484,61 грн та у листопаді 2017 року зараховані кошти у сумі 3484,61 грн. (арк.спр. 6).

Витягом з картки особового рахунку платника підтверджено, що станом на 25.11.2017 за відповідачем обліковувалася заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 у загальному розмірі 24285,74 грн (арк.спр. 6).

При цьому, дані щодо часу виникнення вказаної заборгованості позивачем не надані, а у розрахунку ціни позову є посилання на те, що сума боргу на початок періоду (01.10.2017) становить 24285,74 грн, у жовтні 2017 року нараховано 6969,22 грн, сплачено 6969,22 (арк.спр. 4).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, передбачена діючим законодавством.

Процедуру відшкодування платниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України ), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 5.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за № 988/18283, передбачено, що операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

При цьому, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду України у постанові від 02.06.2015 № 21-166а15, за якими "аналіз наведених положень законів №№ 1788-ХІІ, 2464-VI, 1058-IV та Інструкції дає підстави дійти висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню ПФУ лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею. Отже, висновок касаційного суду у справі, що розглядається, про наявність в управління ПФУ правових підстав для зарахування коштів, сплачених Товариством на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на інші платежі не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права".

Таким чином, незалежно від наявності у відповідача заборгованості за минулі періоди, на момент вирішення справи по суті у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 у розмірі 6969,22 грн, оскільки відповідач добровільно сплатив витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017, що підтверджено платіжними дорученнями від 18.10.2017 № 6294 та від 17.11.2017 № 6711.

Крім того, згідно із пунктом 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Отже, враховуючи викладене, суд звертає увагу, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо таке встановлено платником.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 у сумі 6 969,22 грн відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_4