Справа № 712/12520/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про: визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом № 59/1 від 14 вересня 2017 року, яким їй відмовлено у призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ; зобов'язання призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з 12 вересня 2017 року у розмірі 60 відсотків від місячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням довідки прокуратури Черкаської області від 11 вересня 2017 року № 18-183 вих. 17, без обмеження максимального розміру та здійснити відповідні виплати пенсії відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697- VІІ; стягнення з Державного бюджету України на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області оформлене протоколом № 59/1 від 14 вересня 2017 року, яким ОСОБА_3 відмовлено у призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області призначити ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ пенсію за вислугу років з 12 вересня 2017 року у розмірі 60 відсотків від місячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням довідки прокуратури Черкаської області від 11 вересня 2017 року №18-183 вих17, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ пенсії в порядку і на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. При цьому, апелянт не заперечує наявність у позивача вислуги років, що дає право на пенсію 23 роки 07 днів (на посадах прокурорів 20 років 7 місяців 8 днів).

В свою чергу позивач, у поданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу, зазначила, що відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, цей закон набирає чинності з 01 квітня 2015 року, натомість Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ набрав чинності пізніше - 15 липня 2017 року, тобто його норми стосовно призначення пенсії працівникам прокуратури не могли бути скасовані Законом № 213-VIII, а тому вони є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані до суду письмові заперечення на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що ОСОБА_3 працює в органах прокуратури України з 31 січня 1997 року.

Згідно з довідкою прокуратури Черкаської області від 12 вересня 2017 року № 11-588 вих.17 стаж її роботи в органах прокуратури України станом на 12 вересня 2017 року становить 20 років 07 місяців 08 днів.

Вислуга років, що дає право на пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» складає 23 роки 00 місяців 07 днів, в тому числі 20 років 07 місяців 08 днів - робота на прокурорських посадах та 2 роки 04 місяці 29 днів - половина строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу.

12 вересня 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії.

Однак, 14 вересня 2017 року, рішенням № 59/1, оформленим у вигляді протоколу, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на те, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ пенсії в порядку і на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась з даним позовом в суд.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсійне забезпечення за правилами, визначеними ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII у зв'язку з наявністю в ОСОБА_3 на день звернення до пенсійного органу необхідного стажу роботи (вислуги років).

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду про призначення пенсії), який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

На час звернення позивача (12 вересня 2017 року) із заявою про призначення пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюються правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, якими визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зокрема, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст. 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу 12 вересня 2017 року та на неї розповсюджуються положення Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII необхідною передумовою для призначення пенсії є наявність стажу роботи визначеного ч. 1 ст. 86 вказаного Закону, а саме 23 роки, який у позивача наявний, що не заперечується учасниками справи.

Посилання ж апелянта на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», та ту обставину, що до 01 червня 2015 року відповідний закон, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій, не прийнятий, а позивач звернувся із заявою про призначення пенсії після 01 червня 2015 року, колегією суддів не приймаються до уваги, зважаючи на те, що на час прийняття вищезазначеного Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1), проте, з 15 липня 2015 року набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86), а також обмеження щодо виплати та обчислення розміру пенсії, який є спеціальним до спірних правовідносин; будь-яких змін до ст. 86 вказаного Закону щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за вислугу років законодавцем, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії та на час розгляду справи не прийнято, положення ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року є чинними, а отже, можуть бути застосовані при призначенні пенсії працівникам прокуратури України, за наявності на день відповідної вислуги років.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 15 травня 2017 року по справі № 212/6157/16-а.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи та зазначені вище норми законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність права позивача на призначення пенсії відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ.

Під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з'ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

У зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 17 січня 2018 року.