Справа № 636/4402/17
Суддя: Ковригін О. С.
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 636 / 4402 / 17
Провадження № 2-а / 636 / 21 / 2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Ковригіна О.С.,

при секретарі Фатєєвій С.М.,

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та уточненнями до адміністративного позову до Чугуївського об`єднаного УПФ України в Харківській області, в якому просив:

- Визнати протиправним рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови мені в перерахунку пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

- Скасувати Рішення № 12598-02/23 від 04.12.2017 року Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області «Про відмову в перерахунку пенсії».

- Зобов`язати Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату мені пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року» відповідно до 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він перебуває на обліку в Чугуївському об`єднаному УПФ України в Харківській області, як отримувач пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків , а також додаткової пенсії згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року №796 - XII (надалі - Закон № 796 ).

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо встановлення розміру пенсії відповідно статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, але Рішенням № 12598-02/23 від 04.12.2017 року Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області «Про відмову в перерахунку пенсії» відповідач відмовив йому в перерахунку призначеної пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

Відмовляючи, відповідач вказує що пeрeрaxунoк пeнсії відпoвіднo дo стaтті 59 Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи (дaлі Зaкoн № 796) проводиться oсoбaм, які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи, іншиx ядeрниx aвaрій тa випрoбувaнь, у військoвиx нaвчaнняx із зaстoсувaнням ядeрнoї збрoї під чaс прoxoджeння дійснoї стрoкoвoї служби і внaслідoк цьoгo стaли oсoбaми з інвaлідністю тобто передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби та вказує що він був призваний на військові збори та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і став інвалідом 2-ї групи та віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, тобто не під час проходження дійсної строкової служби.

ОСОБА_1 вважає, що вказана відмова є неправомірною та суперечить чинному законодавству.

Згідно до ч. 1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в Інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема , соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом № 796 - XII в редакції від 28 лютого 1991 року.

Частина третя статті 59 Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи у редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-VIII (зміни, внесені підпунктом 5 пункту 2 Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-VIII, застосовуються з 01.10.2017 р.) передбачає, що «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року»., тобто згідно з нормами частини третьої статті 59 Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи у редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-VIII пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року проводиться особам з інвaлідністю: які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи, які брали участь в іншиx ядeрниx aвaрій тa випрoбувaнь, які брали участь у військoвиx нaвчaнняx із зaстoсувaнням ядeрнoї збрoї під чaс прoxoджeння дійснoї стрoкoвoї служби. Відповідно до копії довідки, виданої 06.10.1993 року №95 ОСОБА_1 дійсно, з 07.12.1987 по 19.02.1988 року знаходився на учбових зборах в складі військової частини НОМЕР_1 і брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно копії посвідчення Серія НОМЕР_2 , виданого 24.03.2014 року, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для для ветеранів війни інвалідів війни. Згідно копії посвідчення Серія НОМЕР_3 , виданого 17.11.1993 року - позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії. Позивач вважає що він, як призваний військоматом на учбові збори у складі військової частини НОМЕР_1 і брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС а тому відноситься до військовослужбовців і брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і в наслідок чого став інвалідом 2-ї групи згідно довідки № 681692 від 20.03.2014 року - причина його інвалідності - захворювання повязане при виконанні обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що також підтверджує його право на отримання пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року».

В запереченнях до адміністративного позову відповідач вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення розміру пенсії відповідно статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в зв`язку з відсутністю правових підстав для вказаного перерахунку. Відповідач вважає що пeрeрaxунoк пeнсії відпoвіднo дo стaтті 59 Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи (дaлі Зaкoн № 796) проводиться oсoбaм, які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи, іншиx ядeрниx aвaрій тa випрoбувaнь, у військoвиx нaвчaнняx із зaстoсувaнням ядeрнoї збрoї під чaс прoxoджeння дійснoї стрoкoвoї служби і внaслідoк цьoгo стaли oсoбaми з інвaлідністю тобто передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби.
В запереченнях відповідач вказував на те, що ОСОБА_1 - як призваний військоматом на учбові збори у складі військової частини НОМЕР_1 і брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і в наслідок чого став інвалідом 2-ї групи а отже не має права на отримання пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року» - брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і став інвалідом 2-ї групи та віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, тобто не під час проходження дійсної строкової служби.
Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, внаслідок чого суд проводить судовий розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалах, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 194 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню посилаючись на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція га облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду. Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення. Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно частини третьої ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно доданих до адміністративного позову довідок судом встановлено, що позивач дійсно, з 07.12.1987 по 19.02.1988 року знаходився на спец. зборах і брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і в наслідок чого став інвалідом 2-ї групи причина його інвалідності - захворювання повязане при виконанні обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має посвідчення Серія НОМЕР_2 , виданого 24.03.2014 року на пільги, встановлені законодавством України для для ветеранів війни інвалідів війни та на підставі посвідчення Серія НОМЕР_3 , виданого 17.11.1993 року - позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

За правилами статті 10 Закону № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

При цьому згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори

Військовослужбовці і призвані на військові збори військовозобов`язані користувались всією повнотою соціально - економічних, політичних та особистих прав і свобод і несли усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.

Так, у період перебування позивача на військових зборах діяв Закон СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок», яким відповідно до статей 5, 6 цього З (зі змінами, внесеними Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17 грудня 1980 року № 3535-Х) військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі, - військовозобов`язаними.

За правилами статей 7-9 цього Закону «Про загальний військовий обов`язок військовослужбовці і військовозобов`язані приймають військову присягу на вірність своєму народові, поділяються на солдатів, матросів, сержантів, старшин, прапорщиків, мічманів і офіцерський склад та кожному присвоюється відповідне військове звання.

Військовослужбовці і призвані на військові збори військовозобов`язані користуються всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод і несуть усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон № 2232-ХІІ, відповідно до ч. 9 ст. 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

За правилами ч. 1 ст. 16 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).

Отже, як вбачається з вище викладеного, громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Зазначене вище кореспондується зі ст. 10 Закону № 796-ХІІ, згідно з якою до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі .

Стаття 59 « Пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи» Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи передбачає що військовослужбовцям, які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року» тобто законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою.

Стаття 59 Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи стосується призначенню та виплати пенсії «військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи» а не виключно військобослужбовцій срокової служби, як помилково вважає відповідач, а тому судт вважає, що адміністративний позов слід задовольнити повністю та, для найповнішого захисту прав особи, визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові у задоволенні заяви позивача з тієї підстави, що я не під час проходження дійсної строкової служби а під час служби в органах внутрішніх справ , як особа начальницького складу органів внутрішніх справ сержант міліції виконував службові обовязки в спеціальному батальйоні міліції по охороні 30-км зони Чорнобильської АЕС - тобто брав участь у ліквідації наслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи внаслідок чого став інвалідом 2-ї групи.
Суд вважає за доцільне скасувати як незаконне Рішення № 12598-02/23 від 04.12.2017 року Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області «Про відмову в перерахунку пенсії» з наведених вище підстав невірного висновку щодо статусу позивача та права позивача на отримання пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року».

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в перерахунку його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року»

Керуючись: ст. ст. 6, 194, 242-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити

Визнати протиправним рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Скасувати рішення Рішення № 12598-02/23 від 04.12.2017 року Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області «Про відмову в перерахунку пенсії».

Зобов`язати Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року» відповідно до 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя