Справа № 335/13426/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач, пенсійний фонд), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства при призначені та виплаті пенсій № 11-1567/05 від 24.05.2017 року про відмову у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітку відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ;

- зобов'язати відповідача призначити з 27.04.2017 року та виплачувати позивачу пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Позов мотивований тим, що з врахуванням часу передбаченого до врахування за законом часу навчання та періоду роботи в органах прокуратури на відповідних посадах її стаж становить 22 роки 06 місяці 05 днів, в т.ч. половина навчання у вузі - 02 роки 04 місяці 29 днів, робота на прокурорсько-слідчих посадах - 18 років 18 днів, а тому вона має право на призначення пенсії за вислугою років за ст. 50-1 ч.1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред. від 15.01.2011 року), але рішенням відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугою років з посиланням на відсутність підстав через недостатність стажу.

Ухвалою суду від 03.11.2017 року відкрито скорочене провадження у справі, роз'яснено відповідачу строк подання заперечень проти позову у десятиденний строк з дня отримання ухвали. Також ухвалою суду від 03.11.2017 року у відповідача витребувано завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1

Ухвали суду від 03.11.2017 оку отримані уповноваженим представником відповідача 22.11.2017 року, проте у встановлений строк відповідачем не виконано вимог суду.

Згідно розділу VII Перехідних положень КАС України, який набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядається за правилами, що діють після набрання цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (який набрав чинності з 15.12.2017 року), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі наведеної норми, а також, врахувавши клопотання сторін, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 від 30.06.1999 року закінчила у 1999 році Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" та здобула кваліфікацію юриста. З копії трудової книжки позивача вбачається, що з 01.09.1993 року по 30.06.1998 року позивач проходив навчання в вищезазначеному закладі.

За відомостями, внесеними до трудової книжки, ОСОБА_1:

- з 02.04.1994 року призначена стажистом на вакантну посаду помічника прокурора Оріхівського району;

- з 29.12.1999 року призначена помічником прокурора Оріхівського району;

- з 10.09.2001 року призначена старшим помічником прокурора Оріхівського району;

- з 04.04.2002 року призначена прокурором відділу нагляду за додержанням законів про права неповнолітніх;

- з 21.01.2004 року у зв'язку із змінами у структурі та штатному розписі прокуратури Запорізької області вважати прокурором відділу захисту прав і свобод неповнолітніх;

- з 10.03.2011 року призначена прокурором відділу захисту прав і свобод дітей управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури області;

- з 21.06.2012 року призначена на посаду прокурора прокуратури м. Запоріжжя;

- з 20.12.2013 року призначена на посаду прокурора відділу захисту прав і свобод дітей прокуратури області;

- з 08.09.2015 року призначена на посаду прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури області.

Також відповідно до трудової книжки та довідки прокуратури Запорізької області від 25.04.2017 року №11-833вих-17, яка видана прокурору відділу ювенальної юстиції прокуратури області молодшому раднику юстиції ОСОБА_1, остання має загальний стаж роботи в органах прокуратури Запорізької області станом на 20.04.2017 року 22 роки 06 місяців 05 днів, з них:

- половина строку навчанні в вузі - 02 роки 04 місяці 29 днів;

- робота на прокурорсько-слідчих посадах - 18 років 00 місяці 18 днів.

27.04.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року).

Рішенням Комісії з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства при призначенні та виплаті пенсій № 11-1567/05 від 24.05.2017 року пенсійний фонд відмовив в призначенні позивачу пенсії за вислугу років з тих підстав, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Предметом спору в даній справі є відмова Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в призначенні позивачу пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-XII.

Так, з 01.12.1991 року, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України було визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року.

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 05.11.1991 року, яка була чинною до 30.09.2011 року) прокурори та слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З 01.10.2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" 8 липня 2011 року N 3668-VI), п.п. 4 п. 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення якого внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статі Законом № 3668-VІ.

В подальшому, Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким визначено та регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Тому з 15.07.2015 року відсутні підстави для призначення пенсії згідно з статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року.

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, який вступив в дію з 15.07.2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 року Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У рішенні від 02.03.1999 року №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Таким чином, враховуючи викладене вище, стаж позивача на момент звернення за призначенням пенсії (27.04.2017) мав складати 23 роки. Тому наявний стаж позивача 22 років 06 місяців 05 днів, на час звернення до органу Пенсійного фонду, не є достатнім для призначення пенсії згідно Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII.

За таких обставин, обумовлені норми Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року та Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року не звузили права позивача, оскільки позивач не набула права на отримання пенсії за вислугу років передбачену вказаними нормами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 77, 244-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів з дня отримання рішення - апеляційної скарги.

Суддя І.П. Соболєва