Справа № 750/9215/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/9215/17 Суддя (судді) першої інстанції: Рахманкулова Ірина Петрівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кузьмишиної О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Трусенка В'ячеслава Вікторовича на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Трусенка В'ячеслава Вікторовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранс" про визнання незаконною зупинку автобуса та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Трусенка В'ячеслава Вікторовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранс" про визнання незаконною зупинку автобуса та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати незаконною зупинку відповідачем - 2 автобусу під керуванням позивача 13.09.2017 року, визнати незаконною та скасувати постанову ДР №158433 від 13.09.2017 року про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 121-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з постанови серії ДР №158433, винесеної інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Трусенком Вячеславом Вікторовичем у справі про адміністративне правопорушення від 13.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.121-2 ч.1 КУпАП, 13.09.2017 року водій ОСОБА_3, керуючи автобусом БАЗ А079 д.н.з. НОМЕР_1 перевозив пасажирів за маршрутом Чернігів - Ушня в більшій кількості, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу.

Не погоджуючись із винесеною постановою та, власне, зупинкою позивача, останній звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України "Про Національну поліцію" поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Так, із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що позивачем порушено ч.1 ст. 121-2 КУпАП, а саме - перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбаченою технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місці для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно до п.п. 21.1 Правил дорожнього руху дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

Правила дорожнього руху конкретизують вимоги до пасажирів, які повинні сидіти або стояти (якщо це передбачено конструкцією транспортного засобу) у призначених для цього місцях, тримаючись за поручень або інше пристосування, і посилюють вимоги до їх перевезення - дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, передбаченій технічною характеристикою, так щоб вони не заважали водію керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення. При цьому, і Правила перевезення пасажирів і Правила дорожнього руху визначають, що транспортні засоби, які використовуються для перевезення пасажирів повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, державним стандартам, мати відповідну ліцензійну картку, знаходитися в належному технічному і санітарному стані і бути укомплектованими відповідно до вимог Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно п.27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.97р. № 176, в редакції від 26.09.2007р. № 1184 з наступними змінами у салоні автобуса розміщується інформація, зокрема, загальна пасажиромісткість із зазначенням окремо кількості місць для сидіння пасажирів.

Даними Правилами визначено, що пасажиромісткість - передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена у реєстраційних документах кількість місць для перевезення пасажирів у транспортному засобі.

А отже, кількість пасажирських сидячих і стоячих місць вказана в реєстраційних документах транспортного засобу і залежить від моделі самого транспортного засобу.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст..77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, у мотивувальній частині, оскаржуваної позивачем, постанови не зафіксовано ні кількість місць, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, яким керував позивач у момент його зупинки відповідачем, ні фактичну кількість пасажирів, які знаходилися в транспортному засобі в момент його зупинки.

З матеріалів відеофіксації, що надані представником відповідачів для огляду судом, не доводиться факт вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності. У момент зупинки не зафіксовано видиму кількість пасажирів у автобусі. Фіксація здійснена вже після розгляду справи та зафіксовано як пасажири заходять до автобуса, розсаджуються на вільні місця, при цьому видно, що деякі пасажири стоять, але в салоні є вільні місця.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Трусенка В'ячеслава Вікторовича - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 77, 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Трусенка В'ячеслава Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

О.М.Кузьмишина

Постанова складена в повному обсязі 18 січня 2018 року.