Справа № 265/5864/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року справа №265/5864/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2017 року в справі № 265/5864/17 (головуючий І інстанції Мельник І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 та скасувати постанову серії ЕАА № 126587 від 17.07.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасовано.

Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, не погодившись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наявним у матеріалах справи відеозаписом належним чином доведено вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на підставі якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Апелянт наголошує, що постанова про накладення на позивача штрафу була прийнята із дотриманням вимог чинного законодавства, а в діях співробітників поліції відсутні ознаки протиправності.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 17 липня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі патрульний) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАА № 126587. Вказаною постановою ОСОБА_1 (далі позивач), який керував автомобілем ЗАЗ TF69Y0, державний номер НОМЕР_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало здійснення водієм руху під дорожній знак 3.21 вїзд заборонено, тобто порушення п. 33 Правил дорожнього руху.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного правопорушення, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Частиною 3 розділу 33 Правил регламентовано які знаки дорожнього руху належать до заборонних знаків та правила проїзду цих знаків.

Так стосовно знаку 3.21 «В'їзд заборонено» передбачено, що забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (п. 6 Інструкції). Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 Інструкції).

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З наданого Управлінням патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України відеозапису вбачається, що автомобіль ЗАЗ, яким керував ОСОБА_1, здійснив вїзд на майданчик автозаправної станції. При цьому, проведений патрульним огляд цього майданчика підтверджує, що правила вїзду-виїзду для водіїв встановлюються саме розташованими з різних боків знаками 3.21. Панорама зйомки дозволяє встановити кожний транспортний засіб, який вїжджає на майданчик автозаправної станції. Дослідивши наявний відеозапис, колегія суддів дійшла висновку про підтвердження ним, що автомобіль, яким керував позивач, здійснив вїзд на майданчик автозаправної станції з боку відокремленого виїзду.

Частиною 4 статті 268 КУпАП регламентовано, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Отже, відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підставі вчинення якого ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, чинним законодавством не передбачено. До того ж конструкцією ст. 268 КУпАП не визначено, в якій формі особа має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Тому отримання такої допомоги засобами телефонного звязку є реалізацією позивачем передбачених наведеною статтею прав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Постанову серії ЕАА № 126587 від 17.07.2017 винесено із додержанням вимог чинного законодавства, у діях інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 відсутні ознаки протиправності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо наявності підстав для скасування постанови в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись статями 272, 286, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2017 року в справі № 265/5864/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 21 листопада 2017 року в справі № 265/5864/17 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів і не може бути оскаржена.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_3

ОСОБА_4