Справа № 201/18214/17
Суддя: Трещов В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/55/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Трещов В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії (відправлено поштою 13.12.2017р.) (а.с. 3 10, 17).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 2010 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак при розрахунку пенсії пенсійним органом протиправно не врахувало фактично отримані ним у складі грошового забезпечення суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації, грошової допомоги при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. 06.11.2017р. позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням вказаних сум, проте відповідач йому відмовив у проведенні такого перерахунку. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів.

18.01.2018р. до суду надійшли письмові заперечення ГУ ПФУ в Дніпропетровській, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015р. №4-рп/2015 по справі №1-9-2015, яким надано офіційне тлумачення положень частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на підставі яких підлягають перерахунку пенсії, належать лише надбавки, доплати, підвищення. Тому відповідач вважає, що перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення включає в себе лише надбавки, доплати та підвищення, і він є вичерпним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України спрощене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та з 2010 року йому призначена пенсія за вислугою років, відповідно до Закону України № 2262-Х1І «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 56 % грошового забезпечення, за 22 роки вислуги.

06.11.2017р. позивач звернувся з письмовою заявою - зверненням до відповідача до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про перерахунок його пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, до якого не було включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

28.11.2017р. на адресу позивача надійшов лист - відмова відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за № Т-5395-17 про те, що його пенсія призначена та виплачується на підставі норм чинного законодавства та до розміру пенсії і грошового забезпечення не повинно бути включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (а.с. № 13 14).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Частиною 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на «щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу XXX Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу XXXIII Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-XII.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону N 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015р. у справі № 21-70а15.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормащвно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Таким чином, пенсія ОСОБА_1 підлягає перерахунку з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

У відповідності до норми ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Так, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.11.2017р., оскільки до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області він звернувся із заявою про перерахунок 06.11.2017р., тобто до 15 числа вказаного місяця.

Щодо посилань представника відповідача на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13.05.2015р., згідно якого "в положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним", то вони є безпідставними, оскільки вказане рішення Конституційного Суду стосується порядку перерахунку пенсій в зв'язку зі встановленням Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Обговорюючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до 139 КАС України, враховуючи що відповідач по справі, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, на підставі п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то понесені позивачем судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення та виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугою років з розміру грошового забезпечення, до якого не було включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та грошову допомогу при звільненні з військової служби, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.11.2017р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби, які я отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя В.В. Трещов