Справа № 826/9570/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9570/16 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Качак Х.Б., за участі представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2016 ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі по тексту - відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладами операціями ПАТ КБ «Хрещатик», що оформлене Протоколом від 17.05.2016 в частині визнання нікчемного правочину «…операція безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод» на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_2 у сумі 195 000,00 грн.; визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, оформлене Наказом №152 від 18.05.2016 в частині застосування наслідків нікчемності правочину «… операція безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод» на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_2 у сумі 195 000,00 грн.; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), який має право на відшкодування коштів за вкладом (на підставі Договору банківського рахунку від 01.04.2016 НОМЕР_2) в ПАТ КБ «Хрещатик» в сумі 195 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає протиправними рішення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладами операціями ПАТ «КБ «Хрещатик», оформлене протоколом від 17.05.2016 в частині визнання операції з перерахування коштів на рахунок позивача у розмірі 195 000,00 грн. 01.04.2016 та рішення відповідача в частині застосування наслідків нікчемності вказаної операції, а також не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки такі дії та рішення суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушують право позивача на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича №152 від 18.05.2016 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» в частині застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: транзакції (операції) з перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку Публічного акціонерного товариства НВЦ «Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод» на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_2 у сумі 195 000,00 грн.; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Хрещатик», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами. В іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що наказ Уповноваженої особи ПАТ «КБ «Хрещатик» щодо визнання нікчемним правочину, а саме операції безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» на рахунок позивача у сумі 195 000,00 грн., є протиправним.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано правомірністю дій відповідача, оскільки позивач не є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Клієнт банку - ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» в той же день 01.04.2016 крім здійснення перерахування 195 000,00 грн. на користь позивача, здійснило ще 58 нетипових для звичайних для даного клієнта банківських операцій аналогічних перерахувань іншим фізичним особам на їхні поточні рахунки із призначенням платежу «надання позики» у розмірі в межах відшкодування суми гарантованої Фондом. Отже, позивач правомірно не був включений до повного переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів Фондом.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, представник відповідача та третьої особи до суду не прибули, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами установлено, що між ОСОБА_4 (Позичальник) та ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевичний завод» (Позикодавець) 31.03.2016 було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику безвідсоткову позику в сумі 195 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався погасити Позикодавцю таку ж суму грошей, у строк, що вказаний в пункті 2.2 даного Договору (до 31.12.2017).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Позикодавець надає позику шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позичальника протягом трьох днів з моменту підписання цього Договору. Реквізити банківського рахунку Позичальник повідомить Позикодавцю у письмовому вигляді після підписання цього Договору.

Також, між ОСОБА_4 (Вкладник), з однієї сторони, та ПАТ «КБ «Хрещатик» (Банк), з іншої сторони, 01.04.2016 укладено договір НОМЕР_2 банківського рахунку фізичної особи.

Відповідно до п. 1.1 договору Банк відкриває поточний рахунок НОМЕР_2 в національній валюті, та здійснює його розрахуково-касове обслуговування.

01.04.2016 на поточний рахунок позивача надійшли кошти від ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевичний завод»у сумі 195 000,00 грн. з призначенням платежу «надання позики згідно договору б/н від 31.03.2016».

Проте, позивач не був включений до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI) (далі по тексту Закон №4452-VI) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 2 ст.1 Закону №4452-VI метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI встановлено поняття Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пунктами 3 та 4 вказаної частини визначені поняття: вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону №4452-VI.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 34 Закону №4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Статтею 37 Закону №4452-VI визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, яка діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, (надалі - Положення №14).

Стаття 36 Закону №4452-VI визначає наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 37 Закону №4452-VI передбачені повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, згідно п.4 та п.6 ч.2 ст.37 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду має право, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Стаття 38 Закону №4452-VI встановлює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Частиною 1 цієї статті уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно частини 2 цієї ж статті протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини 4 ст.38 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

За наявності підстав, з якими законодавець пов'язує нікчемність правочину (ч. 3 ст. 78 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч. 3 п. 1. 20 Глави III Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку), кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке (які) він отримав від такого банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.04.2016 №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Згідно з указаним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені ст. ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Костенку І.І.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені, зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Костенку І.І.

Позивач звернувся до відділення банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «КБ «Хрещатик» з питання виплати коштів за вкладом, проте отримав повідомлення Уповноваженої особи ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. від 24.05.2016 № 41/3-12/2755, відповідно до змісту якого позивача повідомлено про нікчемність правочину, а саме операції безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевичний завод» на рахунок НОМЕР_2 позивача у сумі 195 000,00 грн. на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, відповідач визнав нікчемним правочином операцію безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку іншої особи на рахунок позивача.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо протиправності наказу відповідача №152 від 18.05.2016 щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» в частині застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: транзакції (операції) з перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку Публічного акціонерного товариства НВЦ «Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод» на рахунок ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що операція безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 на рахунок позивача не є окремим правочином у розумінні норм Цивільного кодексу України, а є діями банківської установи у межах виконання ним умов договору НОМЕР_2 банківського рахунку фізичної особи.

Тобто, за наявності підстав, з якими законодавець пов'язує нікчемність правочину (п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), кредитор (позивач) зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке (які) він отримав від такого банку у межах нікчемного правочину. Між тим, грошові кошти в сумі 195 000,00 грн. позивач отримав не від банку, а від ініціатора переказу - Публічного акціонерного товариства НВЦ «Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод», що виключає можливість повернення вказаної суми позивачу ПАТ «КБ «Хрещатик».

Крім того, суд звертає увагу на те, що сам договір НОМЕР_2 банківського рахунку фізичної особи не передбачає платіж чи передачу іншого майна ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_4 з метою надання останньому переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Не передбачає таких умов і власне операція безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 на рахунок позивача, що є необхідною умовою для визнання правочину нікчемним на підставі приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.12.2017 № К/800/11846/17 по справі №826/9616/16.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_4

Відповідно до частин першої, другої та шостої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З 15.12.2017 набрав законної сили Кодекс адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Відповідно до п.10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17.01.2018.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 р. - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

: