Справа № 675/2399/16-а
Суддя: Янішевська О. С.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2399/16-а
Провадження № 2-а/675/9/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., при секретарі Беліці М. О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Федорчук К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішень нечинними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішень нечинними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи це тим, що він 13 жовтня 2016 року звернувся до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з метою отримати пенсію на пільгових умовах, для чого подав пакет передбачених законом документів, однак рішенням Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п. в ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу. ОСОБА_1 вважає таке рішення нечинним, оскільки відповідно до даних трудової книжки наявного у позивача загального і пільгового трудового стажу достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.

Представник Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Федорчук К. В. у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року до участі у справі залучено ТОВ «Агрос-Віста» в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог.

Представник ТОВ «Агрос-Віста» Думановський Р. А. у судовому засіданні заявлені вимоги визнав, в останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Допитавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, суд розглядає справи на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 13 п. в Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві

сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За даними паспорту громадянина України НОМЕР_1, виданого 04 червня 1999 року Ізяславським РВУ МВС, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 виповнилось 55 років.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 13 жовтня 2016 року звернувся до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Листом від 21 жовтня 2016 року № 5865/03 Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, відмовлено у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 з посиланням на те, що не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1989 року на посаді помічника бригадира тракторної бригади, з 01 січня 1990 року по 03 жовтня 2001 року на посаді бригадира тракторної бригади, оскільки робота на вказаних посадах не передбачена п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 04 місяці 28 днів, в тому числі на посаді тракториста-машиніста 16 років 03 місяці 17 днів.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

П. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

П. 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з приписами п. 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому п. 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Досліджені судом відомості трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 свідчать про те, що ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж понад 36 років, 18 жовтня 1979 року прийнятий у члени колгоспу ім. Орджонікідзе с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області, де він працював трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, помічником бригадира тракторної бригади, бригадиром тракторної бригади, завідуючим ремонтною майстернею. Колгосп ім. Орджонікідзе с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області в подальшому реорганізоване в КСП «Сахнівське», надалі в ТОВ «Агрос-Віста». Місце роботи позивач не змінював.

У комплекті документів, які подавались позивачем Білогірському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України для оформлення пенсії, було подано трудову книжку, в якій містяться записи про роботу ОСОБА_1 у вказані періоди на вказаних посадах та відповідні довідки.

Факт роботи ОСОБА_1 на посаді помічника бригадира тракторної бригади в колгоспі ім. Орджонікідзе (в подальшому КСП «Сахнівське», після реорганізації ТОВ «Агрос-Віста») з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1989 року підтверджується даними стажової книги.

Як встановлено у судовому засіданні з пояснень представника ТОВ «Агрос-Віста» належним чином визначені посадові обов'язки помічника бригадира тракторної бригади в колгоспі ім. Орджонікідзе не збереглися, разом з тим представник ТОВ «Агрос-Віста» підтвердив, що основним обов'язком помічника бригадира тракторної бригади в колгоспі ім. Орджонікідзе являлися обов'язки тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Вказані обставини підтверджуються показами допитаних в ході судового розгляду в якості свідків працівників колгоспу ім. Орджонікідзе (в подальшому КСП «Сахнівське», після реорганізації ТОВ «Агрос-Віста») ОСОБА_5, котрий обіймав керівні посади у вказаному сільськогосподарському підприємстві, та ОСОБА_6, котрий працював трактористом разом з ОСОБА_1 з 1979 року, а тому добре знають позивача і обізнані з особливостями його роботи у спірний період. Факт роботи свідка ОСОБА_6 на посаді тракториста визнаний представником відповідача, оскільки ОСОБА_6 перебуває на обліку Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України і отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того вказані обставини підтверджуються даними з рахунку працівника ОСОБА_1 з колгоспу ім. Орджонікідзе (в подальшому КСП «Сахнівське», після реорганізації ТОВ «Агрос-Віста»), копії якого додані до матеріалів справи.

Оскільки трудовою книжкою підтверджується пільговий стаж позивача, відповідачем неправомірно відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні в пільговий стаж період роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Орджонікідзе (в подальшому КСП «Сахнівське», після реорганізації ТОВ «Агрос-Віста») з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1989 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача про його роботу період роботи на посаді помічника бригадира тракторної бригади в колгоспі ім. Орджонікідзе (в подальшому КСП «Сахнівське», після реорганізації ТОВ «Агрос-Віста») з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1989 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу. Разом пільговий трудовий стаж становить 20 років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та вищезазначеними підзаконними нормативно-правовими актами, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з задоволення позовних вимог позивача відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України суд понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. стягує з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9-11, 14, 71, 86, 102, 158, 159, 160, 161,162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення нечинним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі № 5865/03 від 21 жовтня 2016 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на посаді тракториста в колгоспі ім. Орджонікідзе з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1989 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати виникнення права на пенсію ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 (двадцять) коп. у повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання її копії, складеної у повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. С. Янішевська