Справа № 806/2455/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" січня 2018 р. Справа № 806/2455/17

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_3,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4- представника позивача ОСОБА_5 на ухвалу ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від "30" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного реєстратора Богуша ОСОБА_2 обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" про визнання протиправною та скасування дії про державну реєстрацію прав , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора ОСОБА_2 обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" ОСОБА_7 в якому просила визнати протиправним та скасувати дію при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36873154 від 01.09.2017 про державну реєстрацію права власності на приміщення, вбудоване приміщення, загальною площею 127,2 кв. м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, бульвар Новий, буд.5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика".

В суді першої інстанції представник позивача заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень, щодо нерухомого майна: реєстраційний номер об'єкта: 01, приміщення, вбудоване приміщення, загальною площею 127,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, бульвар Новий, буд.5 до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування клопотання вказав, що відповідач не мав права здійснювати реєстрацію права власності на спірне приміщення за ТОВ "Фінансова компанія" Позика", оскільки відповідно до договору іпотеки єдиними способом позасудового врегулювання спору за кредитним договором є укладення окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, який позивач з ТОВ "Фінансова компанія" Позика" не укладав. Крім того, відповідач не звернув увагу на наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про арешт майна та заборону його відчуження, що є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде знято. Вказує, що відчуження приміщення, з метою захисту прав власності, на яке подано вказаний позов, залежить виключно від волі ТОВ "Фінансова компанія "Позика" та може відбутися у будь-який час. З огляду на що у позивача є підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, просив вжити заходів забезпечення позову.

Ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 30.10.2017 у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та ухвалити нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову. В апеляційній скарзі зазначив, що відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову призвела до того, що 30.10.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_8 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на оспорюване майно за ОСОБА_9

В судове засідання позивач, представники позивача, відповідача та третьої особи не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення позову, виходив з того, що в Єдиному державному реєстрі заборон міститься запис про арешт спірного майна та заборону його відчуження, який на даний час не знятий. Доводи позивача ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені жодними належними доказами. Позивачем не наведено вагомих обставин щодо необхідності забезпечення позову, саме у такий спосіб, до ухвалення рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України.

Із вказаної норми вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Згідно зі частиною четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2017, номер довідки: 96301006, на момент державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ "Фінансова компанія "Позика" в спеціальному розділі Державного реєстру містився актуальний запис про обтяження нерухомого майна, а саме, арешт нерухомого майна накладений Богунським районним судом м.Житомира на нежитлове приміщення, вбудоване приміщення (кафе), загальною площею 127,2 кв. м, яке розташоване за адресою: м.Житомир, бульвар Новий, буд.5 (номер засобу обтяження: 21394311 від 12.07.2017).

Доказів зняття вказаного арешту у матеріалах справи не міститься.

Позивачем, доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення судового рішення у адміністративній справі, або, що виконання судового рішення без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було. Вагомих обставин щодо необхідності забезпечення позову, саме у такий спосіб, до ухвалення рішення у справі, не наведено.

При цьому встановлено, що з аналогічних підстав судом уже неодноразово вирішувалося клопотання позивача про забезпечення позову, в чому було відмовлено. Будь-яких інших доказів на підтвердження свого клопотання, які б свідчили про його обґрунтованість, позивачем не надано.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника позивача ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від "30" жовтня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_3

Повне судове рішення складено "16" січня 2018 р.