Справа № 826/16274/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 січня 2018 року 13:07 №826/16274/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_2
до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва
про за участю: визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, позивача - ОСОБА_2
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 січня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, яки брали участь у розгляді справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, у якій просить суд:

1) визнати протиправними дії щодо накладення постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва АА №057723 від 05.05.2003 арешту на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 належну на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

2) зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва скасувати арешт на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

3) зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва вчинити дії щодо скасування запису про обтяження (арешт) ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що підставою для накладення арешту є постанова відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції у м. Києві №057723 від 05.05.2003, при цьому у Єдиному реєстрі заборон віідчудження об'єктів нерухомого майна власноком ? частини квартири вказано не його - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, а іншу особу - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3. На його звернення до відповідача про зняття арешту з належної йому на праві власності частини квартири, останнім йому було відмовлено.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, згідно із свідоцтвом на право власності на житло від 26 грудня 1997 року є співвласником на праві спільної сумісної власності ? частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем 31.10.2017 отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна, згідно якої на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності, накладене обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Підставою для накладення арешту є постанова відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві №057723 від 05.05.2003. У Єдиному реєстрі заборон відчудження об'єктів нерухомого майна власником ? частини квартири вказано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач 09 листопада 2017 року звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва з проханням уточнити дані щодо особи боржника та вжити заходи з метою зняття арешту з вищевказаної частини квартири.

Згідно відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10.11.2017, перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень(АСВП) встановлено, що станом на 10.11.2017 у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1). У спеціальному розділі АСВП відсутні відомості щодо перебування виконавчих проваджень відносно заявника у минулі періоди, оскільки повне внесення відомостей до Єдиного реєстру виконавчих проваджень (який діяв до 31.12.2016) щодо сторін виконавчого провадження почало здійснюватись у 2007 році.

Оскільки журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та завершені до 2013 року знищені за закінченням терміну зберігання, встановити підстави накладення арешту на майно ОСОБА_2 постановою АА №057723 від 05.05.2003 та надати інформацію стосовно винесення постанови про звільнення майна з-під арешту у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» не виявляється можливим. Також ідентифікувати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, як боржника по виконавчому провадженню, яке перебувало на виконанні у Відділі у 2003 році не виявляється можливим.

Позивач вважає, що йому безпідставно відмовлено у знятті арешту з належного йому нерухомого майна у зв'язку із знищення журналів реєстрації виконавчих проваджень де містилася інформація щодо виконавчого провадження за 2003 рік, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до частини першої, другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Судом встановлено, що арешт на ? частини квартири, що належить позивачу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві №057723 від 05.05.2003 року.

Натомість згідно відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 10.11.2017 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відкриті виконавчі провадження за якими боржником є позивач.

Разом із тим, згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна вбачається, що власником ? частини обє'кту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 на яку накладений арешт згідно постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві №057723 від 05.05.2003 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Разом з тим, згідно свідоцтва на право власності на житло від 26 грудня 1997 року, а також паспорту громадянина України НОМЕР_2 виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві власником ? частини обє'кту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З огляду на встановлені обставини відсутні підстави вважати, що майно на яке накладено арешт постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві №057723 від 05.05.2003 належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державним реєстратором є, зокрема, державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання вчинення дії щодо скасування запису про обтяження (арешт) ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно теж підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, відповідачем не було надано відзив на позов без наведення поважних причин, згідно частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-244, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії щодо накладення постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва АА №057723 від 05.05.2003 арешту на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 належну на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва скасувати арешт на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва вчинити дії щодо скасування запису про обтяження (арешт) 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення складено 18.01.2018.