Справа № 826/8707/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 січня 2018 року № 826/8707/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Аврамченко Сніжани Сергіївни, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маматової Вікторії Валеріївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач, ОСОБА_1.), до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Аврамченко Сніжани Сергіївни, (далі - відповідач-1, державний реєстратор), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - відповідач-2), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маматової Вікторії Валеріївни, (далі - відповідач-3, приватний нотаріус), треті особи: ОСОБА_4, (далі - ОСОБА_4), ОСОБА_5, (далі - ОСОБА_5), про:

- визнання протиправними дій державного реєстратора щодо відкриття у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, (далі - Державний реєстр прав), розділу на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00 за адресою: АДРЕСА_1;

- визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2015 щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00 - нежитлове приміщення, літера «А» (група приміщень №203), за адресою: АДРЕСА_1, (далі - об'єкт нерухомого майна, нерухоме майно, приміщення);

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса від 26.02.2016 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на приміщення.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги мають бути задоволенні, оскільки внаслідок безпідставної реєстрації за ОСОБА_5, а згодом і за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, законним власником якого є позивач, порушено права та інтереси останньої. Державна реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна за вказаними особами проведена на підставі недійсних документів.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/8707/17, (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні, та, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України від 06.07.2005 №2747-IV у редакції, що діяла до 15.12.2017), до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_4, (далі - третя особа-1), та ОСОБА_5, (далі - третя особа-2).

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю, а представники відповідачів 1, 2, 3 заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні повністю, при цьому, письмових заперечень проти позову разом із доказами на їх обґрунтування суду не надали.

Треті особи 1, 2 у відповідні судові засідання не прибули, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи треті особи 1, 2 повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, для підключення нежитлового приміщення АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, до телекомунікаційних мереж остання наприкінці січня 2017 звернулася до ТОВ «Новобудова» (експлуатуюча організація) з метою укладення відповідних договорів. Однак ОСОБА_1 усно повідомлено, що до ТОВ «Новобудова» вже звертався громадянин для оформлення договорів про надання комунальних послуг на нежитлове приміщення №203, що знаходиться за тією ж адресою (співпадає з розташуванням), що і приміщення №3.

10.02.2017 в інтересах ОСОБА_1 її представником направлено адвокатський запит у Київське міське бюро технічної інвентаризації, (далі - Київське міське БТІ), з проханням надати інформацію про дату видачі та номер технічного паспорту на об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1; надати інформацію про загальну площу, кількість поверхів, призначення приміщень об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1; надати інформацію про те, чи приймались Київським міським БТІ рішення про внесення змін до технічного паспорта на об'єкт будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і, якщо приймались, повідомити дату внесення таких змін та підстави; надати копію плану за поверхами на поверх 1 АДРЕСА_1, згідно з первинною технічною документацією; надати інформацію про технічне планування поверху №1 АДРЕСА_1, згідно з первинною технічною документацією.

27.02.2017 представником позивача отримано лист від Київського міського БТІ у відповідь на адвокатський запит, згідно з яким, Київське міське БТІ проводило технічну інвентаризацію приміщення №203, що співпадає з розташуванням приміщення №3, належного на праві власності ОСОБА_1

10.02.2017 представником позивача направлено адвокатський запит генеральному директору ТОВ «Новобудова» з проханням надати інформацію про власника приміщення АДРЕСА_1 а також надати копії відповідних правовстановлюючих та технічних документів на приміщення №203.

23.02.2017 представником позивача отримано лист ТОВ «Новобудова», в якому зазначено, що 01.02.2016 до ТОВ «Новобудова» звернувся представник ОСОБА_5, власника приміщення №203, із заявою щодо укладення договору про надання комунальних послуг на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.10.2015, індексний номер 46522854. До листа була приєднана копія технічного паспорта на приміщення №203. Крім того, 30.06.2016 до ТОВ «Новобудова» із заявою щодо укладення договору про надання комунальних послуг звернувся представник ОСОБА_4, яка за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 26.02.2016, зареєстрованого в реєстрі за №108, придбала у ОСОБА_5 приміщення №203.

За таких обставин, 23.02.2017 ОСОБА_1 та її представнику стало відомо, що права ОСОБА_1 порушені внаслідок реєстрації за ОСОБА_5, а згодом і за ОСОБА_4 права власності на нежитлове приміщення №203, що співпадає з розташуванням нежитлового приміщення №3, належного на праві власності ОСОБА_1

Зважаючи на встановлені обставини, 28.02.2017 представником позивача направлено адвокатський запит у Київське міське БТІ з проханням надати інформацію про те, на якій підставі Київське міське БТІ проводило технічну інвентаризацію приміщення №203 з наданням відповідних підтверджуючих документів.

17.03.2017 представником позивача отримано лист Київського міського БТІ, в якому вказано, що замовлення на проведення інвентаризації нежитлового приміщення надійшло від ОСОБА_5 15.10.2015. До замовлення були додані копії акту прийому-передачі вбудовано-прибудованого приміщення інвестору від 06.06.2003, інвестиційного контракту від 21.03.2002 №309-НП та акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Копії зазначених документів додавалися.

Інвестиційний контракт від 21.03.2002 № 309-НП укладений між ОСОБА_5 та АТ «ХК «Київміськбуд» в особі АКБ «Аркада» за підписом ОСОБА_6, акт прийому-передачі від 06.06.2003 підписаний ОСОБА_5 та від імені АТ ХК «Київміськбуд» ОСОБА_7

У відповідності до інвестиційного контракту від 21.03.2002 №309-НП (про інвестування у будівництво нежилих вбудовано-прибудованих приміщень), сторони за цим контрактом (АК «ХК «Київміськбуд» в особі АКБ «Аркада», що діє на підставі довіреності, від імені якої виступає ОСОБА_6, та з другої сторони - ОСОБА_5) уклали контракт про наступне: згідно з п. 1.1 контракту, за цим контрактом компанія зобов'язується своїми силами і засобами, за рахунок залучених від довірителя коштів, збудувати і передати довірителю обумовлений об'єкт інвестування (нежиле приміщення), а довіритель зобов'язується забезпечити відповідне фінансування об'єкта інвестування та прийняти його у свою власність на умовах цього контракту; за п. 1.2.1 контракту, від імені АК «ХК «Київміськбуд» виступає АКБ «Аркада», який від імені компанії підписує інвестиційний контракт з довірителем та виконує операції, пов'язані з його укладанням, зміною та розірванням; у п. 1.7 контракту наведені характеристики об'єкта інвестування: серія об'єкта - каркасно-монолітний, район забудови - Лівобережний центр, номер будинку - 2, поверх - 1, кількість кімнат - 2. Контракт від імені АКБ «Аркада» підписаний ОСОБА_6 та скріплений печаткою АК «ХК «Київміськбуд».

28.02.2017 представником позивача направлено адвокатський запит директору ТОВ «Проекттехсервісбуд» - юридичній особі, що здійснювала технічну інвентаризацію приміщення №3 за замовленням ОСОБА_1, з проханням надати копію інвентаризаційної справи на приміщення.

10.03.2017 представником позивача отримано лист ТОВ «Проекттехсервісбуд» з копією інвентаризаційної справи. Товариство повідомило, що при виконанні робіт з технічної інвентаризації об'єкта нерухомості було виготовлено технічний паспорт та сформовано інвентаризаційну справу №01438. На технічному паспорті на об'єкт нерухомого майна зазначено такий порядковий номер нежитлового приміщення, який вказаний у свідоцтві від 19.02.2016.

Для проведення технічної інвентаризації ОСОБА_1 надала підприємству: акт державного виконавця про проведені електронні торги від 17.02.2016, свідоцтво від 19.02.2016, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, а також акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Згідно зі свідоцтвом про придбання майна з електронних торгів від 19.02.2016, нотаріусом посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з придбаних ОСОБА_1 майнових прав на нежитлове приміщення №3 у завершеному будівництвом комплексі житлової та громадської забудови, що раніше належали ОСОБА_9, (далі - ОСОБА_9), на підставі інвестиційного контракту від 21.03.2002 №309-НП, акту прийому-передачі приміщень від 06.06.2003.

У відповідності до акта державного виконавця про проведені електронні торги від 17.02.2016, 01.02.2016 ДП «Сетам» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги щодо реалізації арештованого нерухомого майна, а саме майнових прав на нежитлове приміщення, загальною площею 66,86 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з актом, об'єкт інвестування у вигляді майнових прав на нежитлове приміщення №3 у завершеному будівництвом комплексі житлового та громадської забудови, згідно з інвестиційним договором від 21.03.2002 №309-НП, являє собою нежитлове приміщення №3, загальною площею 66,86 кв.м, на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням того, що з наданих ТОВ «Проекттехсервісбуд» та Київського міського БТІ документів випливало, що приміщення №3, належне на праві власності ОСОБА_1, та приміщення №203, належне на праві власності ОСОБА_4, знаходяться за однією адресою, є одним об'єктом нерухомості, майнові права на приміщення №3 та №203 були придбані ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за одним і тим самим інвестиційним контрактом від 21.03.2002 №309-НП, представником позивача направлено адвокатські запити Голові правління АТ «ХК «Київміськбуд» та Голові правління АКБ «Аркада», які були сторонами інвестиційного контракту від 21.03.2002 №309-НП.

Зокрема, 20.03.2017 направлено адвокатський запит Голові правління АТ «ХК «Київміськбуд» з проханням повідомити про наявність/відсутність у товариства договірних відносин з ОСОБА_9 та ОСОБА_5

У відповідь на адвокатський запит від 20.03.2017 представником позивача 31.03.2017 отримано лист від АТ «ХК «Київміськбуд», в якому товариство повідомило, що інвестиційний контракт №309-НП у 2002 компанією не укладався ні з ОСОБА_9, ні з ОСОБА_5, оскільки у 2002 реалізація об'єктів нерухомості здійснювалась через АКБ «Аркада».

У листі АТ «ХК «Київміськбуд» зазначено, що на нежитлове приміщення №3, що знаходиться в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, в компанії збереглися наступні документи: копія довідки АКБ «Аркада» від 06.06.2003 №302 про інвестування у 100% загальної площі конкретного об'єкта за контрактом на нежиле приміщення №3, загальною площею 66,86 кв.м, на суму 225319,50 грн, копія акту прийому-передачі вбудовано-прибудованого приміщення від 06.06.2003 №3, які були видані на ім'я ОСОБА_9 Копії усіх перелічених документів додані до листа.

У відповідь на адвокатський запит від 20.03.2017 представником позивача 05.04.2017 отримано лист від АКБ «Аркада», у якому зазначено, що банк не може надати інформацію стосовно ОСОБА_9, оскільки така інформація є банківською таємницею.

Щодо інформації стосовно ОСОБА_5, АКБ «Аркада» повідомило, що дана особа не обслуговувалася у банку.

Після звернення до нотаріуса представнику позивача стало відомо, що реєстраційну дію від 29.10.2015 з реєстрації права власності на об'єкт нерухомості - нежитлове приміщення №203 за ОСОБА_5 з відкриттям відповідного розділу здійснила державний реєстратор.

З урахуванням викладених вище обставин, на переконання позивача та її представника, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.10.2015, індексний номер 25670347, яким право власності на приміщення №203 зареєстровано на ОСОБА_5, дії щодо відкриття у Державному реєстрі прав розділу на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00 та рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.02.2016, індексний номер 28476527, яким право власності на приміщення №203 зареєстровано за ОСОБА_4, є протиправними.

З огляду на викладене суд зазначає наступне.

Порівняння наданих АТ «ХК «Київміськбуд» та Київським міським БТІ актів прийому-передачі вбудовано-прибудованих приміщень інвестору від 06.06.2003, один з яких підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а інший - ОСОБА_9 та ОСОБА_7, та вивчення копії інвестиційного контракту, свідчить, що ОСОБА_5 скоріше за все надано державному реєстратору документи, які містять недостовірну інформацію, а саме акт прийому-передачі від 06.06.2003 та інвестиційний контракт від 21.03.2002 №309-НП.

Про зазначене свідчить те, що на примірнику інвестиційного контракту від 21.03.2002 №309-НП, який укладений між ОСОБА_5 та АКБ «Аркада», наявний відтиск печатки АТ «ХК «Київміськбуд», а не АКБ «Аркада», представник якого нібито підписував такий договір.

В той же час, відповідно до ст. 44 Цивільного кодексу УРСР, чинного на час укладення контракту від 21.03.2002 №309-НП, письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

Відповідно до ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлювання документів», а також ДСТУ 2732-94 «Діловодство й архівна справа», відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Отже, печаткою підприємства може засвідчуватися підпис уповноваженої особи цього підприємства, в той же час, згідно з контрактом №309-НП, ОСОБА_6 була уповноваженою особою АКБ «Аркада», а не АТ «ХК «Київміськбуд».

Крім того, з відповідей АКБ «Аркада», АТ «ХК «Київміськбуд» вбачається, що будь-яких договірних відносин з ОСОБА_5 ні АКБ «Аркада», ні АТ «ХК «Київміськбуд» не мали. Натомість, обидва підприємства підтвердили наявність договірних відносин саме з ОСОБА_9

Разом з тим, суд зауважує, що державний реєстратор не повноважний перевіряти справжність документів, наданих для проведення державної реєстрації. До повноважень державного реєстратора віднесено перевірку повноти наданих для проведення державної реєстрації документів та відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

Зокрема, згідно з п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, (далі - Порядок №868 у редакції, чинній на момент прийняття рішення державним реєстратором), під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з п. 21 Порядку №868, на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на який заявлене вперше, державний реєстратор відкриває відповідний розділ у Державному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об'єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. Державний реєстратор оформляє рішення про державну реєстрацію прав у одному примірнику.

У відповідності до п. 50 Порядку №868, для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі участі у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування.

У разі придбання майнових прав на об'єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав;

довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (у редакції, чинній на момент прийняття рішення державним реєстратором), державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

94) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Частинами 1, 2 ст. 17 вказаного Закону встановлено, що текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо. Прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю.

Не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Згідно з ч. 3 ст. 17 цього Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту статей 15-17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» випливає, що до кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення у заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (у редакції, чинній на момент прийняття рішення державним реєстратором),у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 25 вказаного Закону, реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта. У разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна або зміни опису (даних) об'єкта нерухомого майна його реєстраційний номер залишається без змін.

Відповідно до п.п. 15, 16, 17, 55, 57 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, (у редакції, чинній на момент прийняття рішення державним реєстратором), після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав.

Розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше.

На кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор органу державної реєстрації прав на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відкриває реєстраційну справу.

Державний реєстратор присвоює кожній реєстраційній справі реєстраційний номер, який відповідає реєстраційному номеру об'єкта нерухомого майна, на який така справа відкрита.

Отже, законодавцем передбачено обов'язок державного реєстратора щодо перевірки поданих заявником документів та визначено перелік документів, що можуть бути підставою для реєстрації права власності.

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що у матеріалах справи міститься копія реєстраційної справи, на підставі якої судом встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухомість за ОСОБА_5 подано необхідний пакет документів. Підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності не виявлено.

Стосовно тверджень позивача про те, що ОСОБА_5 не міг надати державному реєстратору документів, що зазначені у переліку у п. 50 Порядку №868, оскільки АКБ «Аркада» будь-яких договірних відносин з ОСОБА_5 не мав, відповідно, АКБ «Аркада» не міг засвідчувати будь-яких документів, наданих ОСОБА_5 для реєстрації права власності на нерухомість, суд ще раз зазначає, що державний реєстратор, відповідно до вимог законодавства, не зобов'язаний перевіряти справжність поданих до державної реєстрації документів. До того, фактично у державного реєстратора відсутня така можливість, оскільки юридично не визначений механізм його дій, спрямованих на встановлення справжності документів, поданих для проведення державної реєстрації права власності.

До того ж, судом при розгляді та вирішенні справи по суті враховано той факт, що згідно з інформацією, яка міститься в Державному реєстрі прав, 23.10.2015 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення літ. «А» (група приміщень №203), загальною площею 77 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1

26.02.2016 право власності на нежитлове приміщення літ. «А» (група приміщень №203), загальною площею 77 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано на ОСОБА_4

22.08.2016 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 76,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3.

У ході судового розгляду справи представник позивача наполягав на тому, що права позивача є порушеними внаслідок реєстрації за ОСОБА_5, а згодом і за ОСОБА_4 права власності на приміщення №203, оскільки його розташування співпадає з розташуванням нежитлового приміщення №3, яке на праві власності належить ОСОБА_1

Суд, у свою чергу, зважаючи на викладене та приймаючи до уваги інформацію, яка міститься в Державному реєстрі прав, робить висновок, що юридично приміщення №203 та №3 є різними об'єктами нерухомості.

Отже, на час розгляду та вирішення даної справи позивачем не доведено, що у результаті реєстрації за ОСОБА_5, а згодом і за ОСОБА_4 права власності на приміщення №203 порушено права позивача як власника приміщення №3. А тому, підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що у межах даної справи відсутні підстави для визнання протиправними дій державного реєстратора та визнання протиправними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Поряд з цим, суд зазначає, що з метою вирішення питання щодо приміщень №203 та №3, а саме того чи є такі приміщення фактично одним і тим самим приміщенням, та хто є законним власником такого приміщення, позивачу необхідно звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Аврамченко Сніжани Сергіївни, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маматової Вікторії Валеріївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень є таким, що не підлягає задоволенню.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.І. Келеберда