Справа № 2-а-529-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-а-529 /2010р.
ПОСТАНОВА

іменем України

12 листопада 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А.,розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати їй основну пенсію по інвалідності відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить 8-й мінімальних пенсій за віком .

Позивачка посилається на те, що вона є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС проживає на території гарантованого добровільного відселення та отримує пільгову пенсію по інвалідності .

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй, як інваліду 2 групи, щодо якої встановлено причинний звязок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком .

Проте, відповідач виплачував їй пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивачка просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення їй пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити її пенсію на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч,4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з подальшою виплатою згідно закону,починаючи з 01.10. 2009 року.

В судове засідання позивачка не зявилася.

Подала заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон) розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Проте, ч.3 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України <Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 - є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії(посвідчення Серії А№ 045796), інвалідом 2 групи, захворювання звязано з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК Серії ICE-1 № 009734 та одержує пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, яке повязано з наслідками аварії на ЧАЕС в УПФ Іванківського району.

Проте,розмір її пенсії не відповідає вимогам ч.4 ст. 54 Закону.

Отже, пенсія позивачки призначена та виплачувалася їй в розмірі, що не відповідає вимогам ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» іншого нормативно - правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за актом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони е є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що оштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування ікону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 5.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу рахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно, якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п. 1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч,2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх садові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені інституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є правомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і ободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є діловим обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх ост і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч,2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими Законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава визнана утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та простяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ч.4 ст.54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає з 15 квітня 2010р., оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 15.10.2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ч.4 ст.54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо визначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ч.4 гг.,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,- неправомірними.

Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи, а повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і діяльний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , починаючи з 15 квітня 10 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій карга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: