Справа № 823/2150/17
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року справа № 823/2150/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

при секретарі Потенко А.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська універсальна база-2001» до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 03.12.2017 ВП №52433425,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаська універсальна база-2001» з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Коробкової Галини Олександрівни про стягнення виконавчого збору від 03.12.2017 ВП №52433425.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на ту обставину, що виконавче провадження було відкрите згідно постанови від 30.09.2016, прийнятої відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.09.1999, ч. 1 ст. 25 якого передбачала, що виконавчий збір стягується лише у разі невиконання боржником у добровільному порядку рішення майнового характеру у семиденний строк з моменту винесення постанови, встановлений статтею 25 вказаного Закону. Вважає, що державний виконавець повинен був винести постанову про стягнення виконавчого збору після закінчення семиденного строку на добровільне виконання. Натомість оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору була винесена не одразу після закінчення семиденного строку на добровільне виконання, а лише 03.12.2017, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999, яка була чинна на час відкриття виконавчого провадження).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника у розгляді іншої судової справи.

Відповідно до частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання без поважних причин.

Заслухавши думку представника позивача, суд вирішив розглядати справу за відсутності представника відповідача, оскільки причина його неявки не є поважною.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що 30.09.2016 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52433425, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №594, вчиненого 06.02.2013 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального кругу ОСОБА_3 про стягнення з ТОВ «Черкаська універсальна база 2001» (боржник) на користь ПАТ КБ «Промекономбанк» (кредитор) боргу у розмірі 1 348 259 грн. 79 коп., згідно з пунктом 2 якої запропоновано боржнику добровільно виконати її у термін до семи днів з моменту винесення.

Пунктом 3 вказаної постанови передбачено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Згідно з актом про реалізацію предмета іпотеки від 18.08.2017 майно, на яке звернено стягнення за виконавчим написом №594 від 06.02.2013, вчиненого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3, передано на реалізацію 03.03.2017; електронні торги з реалізації вказаного майна 24.05.2017 не відбулись, від ТОВ «Фінанс ОСОБА_4» (іпотекодержателя) надійшла заява від 25.05.2017 про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а саме: 1 324 777 грн. 60 коп.

03.12.2017 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_5 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52433425, якою з боржника (позивача у справі) стягнуто виконавчий збір у сумі 132 477 грн. 76 коп. у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 №594 від 06.02.2013. Постанова винесена на підставі статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Також 03.12.2017 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.12.2017 ВП №52433425 у звязку з передачею майна, яке є предметом іпотеки, іпотекодержателю з виділенням в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат про проведення виконавчих дій.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями вказаних документів, та поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про правомірність дій відповідача, суд зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2016 ВП №52433425 була винесена відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХУІ (у подальшому ОСОБА_6 №606).

Згідно частин першої та другої статті 25 Закону №606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 27 Закону №606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно частини першої статті 28 Закону №606 у разі невиконання боржником рішення у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

Таким чином, згідно приписів Закону №606 постанова про стягнення виконавчого збору могла бути винесена лише після збігу семиденного строку для добровільного виконання рішення у разі відсутності такого виконання.

ОСОБА_6 постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №52433425 була винесена 30.09.2016, відповідно, постанова про стягнення виконавчого збору з боржника (позивача у справі) у звязку з відсутністю добровільного виконання могла бути винесена лише 07.10.2016. При цьому згідно частини першої статті 28 Закону №606 виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Разом з цим з 05.10.2016 набрав чинності ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (у подальшому ОСОБА_6 №1404), частинами першою та другою статті 27 якого передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби та стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Тобто Законом №1404 передбачено стягнення виконавчого збору лише після фактичного примусового виконання рішення.

Відповідно до пункту 6 Розділу XIII Закону №1404 рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Пунктом 7 Розділу XIII Закону №1404 передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ОСОБА_6 №1404 набрав чинності 05.10.2016, порядок прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 03.12.2017 у виконавчому провадженні №524334425, що відкрите за постановою від 30.09.2016, регулювався положеннями Закону №1404.

Згідно пункту 15 частини першої статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

Наслідки закінчення виконавчого провадження передбачені статтею 40 Закону №1404.

Так, згідно частини третьої статті 40 вказаного Закону у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Зі змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.12.2017 вбачається, що виконавче провадження №52433425 закінчено на підставі пункту 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з передачею майна, яке є предметом іпотеки, іпотекодержателю. Відтак, відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404 державний виконавець зобовязаний був винести постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше 04.12.2017.

Згідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Оцінивши встановлені фактичні обставини справи на відповідність їх вимогам законодавства, суд приходить до висновку, що постанова головного державного виконавця Коробкової Галини Олександрівни про стягнення виконавчого збору від 03.12.2017 ВП №52433425 є законною та скасуванню не підлягає.

Посилання позивача на ту обставину, що постанова про стягнення виконавчого збору має бути прийнята одразу після закінчення семиденного строку на добровільне виконання, визначеного постановою про відкриття виконавчого провадження, і не може бути прийнятою в більш пізній строк є необгрунтованою, оскільки такі вимоги ні Законом №606, ні Законом №1404 не передбачені.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя А.В. Руденко