Справа № 462/3329/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12291/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 20 листопада 2017 року (суддя Палюх Н.М., м. Львів) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач в липні 2017 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.07.2017 Серія АР №360613 (далі Постанова) про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн, за порушення ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана Постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відтак адміністративне стягнення накладено безпідставно. Також вказує, що при винесенні Постанови було порушено процедуру розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таку було винесено на місці зупинки, без пред'явлення жодних доказів його вини.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 20 листопада 2017 року у справі №462/3329/17 - позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення, не в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної правової оцінки тому факту, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті, відповідач діяв згідно з вимогами чинного законодавства та у межах його повноважень, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивачем не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з відсутністю достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної Постанови, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а відтак постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2017 о 06 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі М-12 «Стрий-Знам`янка» в напрямку м. Хмельницький, не виконав вимогу інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме зі смуги, яка дозволяє рух лише ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4 «ґ» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

За цим фактом інспектором роти №4 УПП у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено Постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач по справі заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним та необґрунтованим.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.8.1-8.21 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пп. «ґ» п.8.4. ПДР , дорожні знаки поділяються на групи, зокрема на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Якщо знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, то він дозволяє й розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 або 5.18, встановлені на ньому, не дають інших вказівок.

Пунктом 1.3.ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати правила.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено наступне: порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 222 КУпАП зазначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху за частинами 1, 2, 3 ст.122 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

На спростування доводів позивача та підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог пп. «ґ» п.8.4. ПДР відповідачем ще до розгляду справи судом першої інстанції разом із запереченнями на позов, було долучено відеоматеріали з камери, яка знаходилася на пості «Війтівці» (а.с.32), з якого чітко видно, що позивачем було не виконано вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме рухаючись у крайній лівій смузі з якої дозволяється тільки поворот ліворуч (розворот) ним було здійснено рух прямо.

Крім цього, позивач вказав, що змушений був рухатись у лівій смузі руху лише через той факт, що з правої сторони була розміщена стоянка, на якій стояли один за одним два великогабаритні вантажні автомобілі та автобус білого кольору. Коли він наблизився до стоянки, то автобус не надавши йому перевагу в русі раптово почав виїжджати на його смугу руху, внаслідок чого позивач з метою уникнення зіткнення перестроївся в крайню ліву смугу. Більше того, даний автобус та припарковані вантажні автомобілі закрили йому видимість дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах». Суд апеляційної інстанції критично оцінює такі доводи ОСОБА_3, оскільки вищенаведене спростовується наявними в матеріалах справи відеоматеріалами, та копією схеми організації дорожнього руху автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка на км 213+650 (а.с.22; 32).

Окрім цього, підставними є покликання апелянта на той факт, що дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлений перед перехрестям у двох місцях в попутному напрямку, у якому рухався позивач, тобто такий є дублюючим, з огляду на що твердження позивача про те, що автобус та інші автомобілі закрили видимість такого знаку свідчить про переоцінку ним фактичних обставин справи на свою користь та бажання уникнути відповідальності. Вищенаведене підтверджується фото світлинами, наявними в матеріалах справи (а.с.44-45).

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що факт невиконання позивачем вимог пп. «ґ» п.8.4. ПДР та вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» підтверджується наданим відеозаписом, а також поясненнями позивача, які зафіксовані в режимі відеозапису.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, останній не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті, відповідач діяв згідно з вимогами законодавства та у межах його повноважень, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не надав, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 20 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6