Справа № 263/13589/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/263/61/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до Мангушського відділення поліції Центрального відділу ГУНП в Донецькій області, інспектора СРПО №1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови серії БР №788476 у справі про адміністративне правопорушення від 15.10.2017 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2017 року він рухався по трасі М 14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», керуючи автомобілем НОМЕР_1. На стаціонарному посту поліції перед Мангушом (619км.+800м) його зупинив інспектор СРПО №1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2, котрий, не представившись, звинуватив його в порушенні багатьох вимог ПДР України, запросив сісти до нього в автомобіль, в якому відразу склав постанову, яку він оскаржує. На його вимогу надати докази порушення, інспектор відмовив йому. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Позивач згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно. Про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Повідомлення про причини неявки від відповідачів не надійшли. Заперечення проти позову відповідачі не подали.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Згідно вимогам п.10 ч.1 розділу VII перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.10.2017 року інспектором СРПО №1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 була винесена постанова серії БР №788476 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1, в якій зазначено, що ОСОБА_1 15.10.2017 року о 10:55 год. на автошляху М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямів, чим порушив п.1.1 р.34 д.2 ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Як вбачається з письмових пояснень, зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 не визнав правопорушення в його діях, вказуючи, що правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Таким чином, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про скасування постанови БР №788476 від 15.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мангушського відділення поліції Центрального відділу ГУНП в Донецькій області, інспектора СРПО №1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №788476 від 15.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя: П.І. Папаценко