Справа № 807/1405/17
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2018 року м. Ужгород№ 807/1405/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Фількорн В.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

позивача - ОСОБА_2;

представника позивача - ОСОБА_3;

представника відповідача - Пензова С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС про скасування наказу, поновлення на роботі, виплата заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2017 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС (далі - відповідач), якою просить:1) визнати незаконним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 18 жовтня 2017 року за № 899-о «Про застосування до ОСОБА_2, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби»; 2) зобов'язати відповідача поновити ОСОБА_2 на попередній роботі; 3) зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25 травня 2017 року; 4) зобов'язати виплатити ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 45000,00 грн. та витрати на правову допомогу (а.с.4-13).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Наказом відповідача за № 899-о від 18 жовтня 2017 року було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Вищезазначений наказ позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Відповідач прийняв рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади на підставі висновків та пропозицій дисциплінарної комісії, які частково ґрунтуються на акті про результати тематичної перевірки від 10 липня 2017 року за № 2479/07-70/61-39 проведеної стосовно позивача за фактами, які мали місце 25 квітня 2017 року на митному пості «Дяково» Закарпатської митниці ДФС. Дисциплінарною комісією відповідно до наказу відповідача за № 355 від 25 травня 2017 року «Про відкриття дисциплінарного провадження» було відсторонено позивача від виконання службових обов'язків. За результатами дисциплінарного провадження та зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія прийшла до висновку про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку та вирішила притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. З таким рішенням позивач не погоджується у зв'язку з тим, що приймаючи відповідне рішення відповідач порушив положення Конституції України та Закону України «Про державну службу», зокрема: не мотивував звільнення, не зазначив, які саме порушення посадових обов'язків були вчиненні позивачем та не виклав обставин справи, не зазначив вид дисциплінарного проступку і відповідно не дав цим діям юридичної кваліфікації, що в свою чергу призвело до прийняття незаконного наказу та відповідно незаконного звільнення позивача із займаної посади та державної служби загалом. Більше того, відповідно до Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Не дивлячись на розбіжності між висновками тематичної перевірки та висновками Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, в порушення вимог Закону України «Про державну службу», відповідач прийняв рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади. Щодо фактів, які мали місце 25 квітня 2017 року та 25 травня 2017 року, за якими було розпочато розслідування, позивач зазначає, що і в першому, і в другому випадку, особисто позивачем не проводився огляд автомобілів, не здійснювалося їх оформлення і як наслідок він не повинен був нести відповідальність за вищезазначені інциденти. У зв'язку з протиправними діями відповідача, з відстороненням позивача від виконання службових обов'язків, не виплати заробітна плата на час відсторонення, що призвело до моральних страждань останнього, який втратив душевний спокій, постійно перебував у роздратованому стані, не мав засобів для забезпечення належного рівня життя свої сім'ї, був позбавлений можливості заробляти на життя працею та все вищеперераховане негативно відобразилось на стані його здоров'я та діловій репутації останнього. У зв'язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку оцінив у 45 000,00 грн., окрім того 4000,00 грн. загальних витрат на правову допомогу.

У судовому засідання позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просили суд задовольнити позовну заяву повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив суд відмовити позивачеві в задоволені позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до наказу Закарпатської митниці ДФС від 03 травня 2017року за № 308 проведена тематична перевірка за фактом затримання митними органами Румунії вантажного автомобіля марки «RENAULT», модель «MAGNUM 440» із напівпричепом, р.н.НОМЕР_1/НОМЕР_3 (далі - вантажний автомобіль), під керуванням громадянин України ОСОБА_4, який 25 квітня 2017 року перетнув митний кордон України через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС та в якому, посадовими особами митних органів Румунії було виявлено приховані від митного контролю 112 000 пачок сигарет марки «ROTHMANS», що підтверджується Актом про результати тематичної перевірки від 10 липня 2017 року (а.с.48-64).

Згідно вищезазначеного Акту встановлено, що вантажний автомобіль, слідував з України до Угорщини із товаром «Деревне вугілля в пакеті (набір барбекю) для грилю вага 0,65 кг. 9504 шт.», вага товару 8200 кг. Відправник товару: ТОВ «ГІГАЛАЙН» (Україна, м. Київ), отримувач: фірма «Cibola» (Угорщина).

Згідно інформації наявної в АСМО «Інспектор» функціонального модулю «Диспетчер зони митного контролю», 25 квітня 2017 року о 21 год. 37 хв. в зону митного контролю митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС в напрямку «виїзд з України» по смузі руху «червоний коридор» заїхав вантажний автомобіль, а виїхав із зони митного контролю 25 квітня 2017 року о 22 год. 19 хв. Загальний час перебування в зоні митного контролю становив 42 хв. Відповідно до наявного на контрольному талоні для проходження по «червоному коридору» транспортного засобу, відбитку дато-штампу та ОНП № 472, митне оформлення вказаного транспортного засобу було завершено.

Згідно витягу із ПІК ЄАІС ДФС України, особиста номерна печатка № 472, на час здійснення митних формальностей щодо вантажного реєстраційні номерні знаки України НОМЕР_1/НОМЕР_3, була закріплена за головним державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС Шелевером В.І.

Листом №CJR_DRV-5351-4/09.06.2017 Регіональне Митне Управління Клуж-Напока, проінформувало Закарпатську митницю ДФС про те, що 26 квітня 2017 року о 04 год. 30 хв. (сер. євр. час) в Румунію прибув автомобіль «RENAULT» із напівпричепом, реєстраційні номерні знаки України НОМЕР_1/НОМЕР_3.

Як зазначається у листі, на митному посту «Халмеу» був проведений локальний аналіз ризиків заявленого товару, індикатором якого були: нелогічний маршрут Україна-Румунія-Угорщина, тип вантажного автомобіля, який використовувався, а також спосіб пакування та завантаження товару.

В ході здійснення фізичного огляду товару, у декількох коробках замість вугілля були виявлені сигарети марки «ROTHMANS» загальною кількістю 112 100 пачок з українськими акцизними марками (а.с.65).

За результатами проведеної тематичної перевірки було проведено дисциплінарне провадження, за результатами якого встановлено, що відповідно до графіку виходу на роботу та Журналу реєстрації розподілу особового складу по робочих місцях і прийому та передачі зміни, в робочу зміну з 20 год. 00 хв. 25 квітня 2017 року до 08 год. 00 хв. 26 квітня 2017 року митний контроль та митне оформлення на ділянці «виїзд з України» пункту пропуску «Дякове-Халмеу», вантажного напрямку», здійснював головний державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС Шелевер В.І., що підтверджується Висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.66-76).

Судом встановлено, що у робочу зміну з 20 год. 00 хв. 25 квітня 2017 року до 08 год. 00 хв. 26 квітня 2017 року, посаду начальника відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці обіймав ОСОБА_2.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці ДФС було встановлено, що згідно даних, наявних у АСМО «Інспектор» та ПІК ЄАІС ДФС України вся інформація щодо товару та вантажного автомобіля, який 25 квітня 2017 року перетнув митний кордон України через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС була внесена головним державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС Шелевером В.І..

Під час проведення дисциплінарного провадження були отримані особисті пояснення позивача, щодо обставин здійснення ними 25 квітня 2017 року митних формальностей стосовно вантажного автомобіля.

При цьому, у своєму поясненні від 16 травня 2017 року позивач пояснив, що в його посадові обов'язки входить організація роботи відділу щодо боротьби з незаконним переміщенням товарів через митний кордон України, дотримання громадянами митного законодавства України (а.с.78, 79).

Також, позивач повідомив, що шляхом аналізу товаросупровідних документів вирішив взяти участь у загальному огляді транспортного засобу, який вже проводився Шелевером В.І., працівником УПМП Щербан Д.М. та працівником ДПС України. Вантаж був розміщений майже до верху приціпу-рефрежиратора, товар знаходився у картонних коробках на палетах, обмотаних прозорою пакувальною стрічкою.

У зв'язку із відсутністю на Митному пості «Дяково» технічних можливостей здійснити розвантаження товару, що переміщувався у транспортному засобі державний номерний знак НОМЕР_1 (причіп НОМЕР_3), позивач довів до старшого зміни прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України в пункті пропуску «Дяково-Халмеу» Горінецького С. клопотання про звернення до суміжної сторони про проведення огляду транспортного засобу з використанням розвантажувально-навантажувальної техніки та скануючих систем.

Крім того, про здійснення ініціювання проведення огляду суміжною стороною позивач повідомив свого керівника (начальника митного поста «Дяково») службовою запискою ранком після закінчення зміни (а.с.88).

У своєму поясненні від 16 травня 2017 року головний державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС Шелевер В.І. повідомив, що 28 квітня 2017 року йому від начальника відділу митного оформлення № 4 ОСОБА_2 стало відомо про те, що ним було направлено інформування до митних органів Румунської Республіки. Рішення про здійснення митних формальностей стосовно даного транспортного засобу та виїзду його із зони митного контролю МП «Дяково» на суміжну сторону було прийнято колективно, а закінчення митних формальностей здійснено ним особисто (а.с.84-87).

У своєму поясненні від 30 серпня 2017 року та від 16 травня 2017 року державний інспектор відділу оперативного реагування № 3 Управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС Щербан Д.М. повідомив, що 25 квітня 2017 року він здійснював оперативні дії у зоні митного контролю митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС. Під час здійснення митних формальностей щодо вантажного автомобіля, ним проводилося опрацювання даного вантажного автомобіля та було опитано водія. Здійснюючи візуальний огляд вантажного автомобіля було встановлено, що митне забезпечення відсутнє, вантаж розташований на дерев'яних піддонах до самої стелі. Доступ був можливий тільки до заднього ряду картонних коробок, у яких вантаж відповідав дійсності. Одночасно з цим, Щербан Д.М. зазначив, що у зв'язку з неможливістю доступу до даного вантажу на митному посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС, а також через відсутність технічних можливостей, позивач прийняв рішення щодо інформування митних органів Румунії про даний вантажний автомобіль та повідомив про необхідність проведення огляду даного вантажного автомобіля. Рішення про здійснення митних формальностей стосовно даного транспортного та виїзду його з зони митного контролю митного посту «Дяково» на суміжну сторону, а також про направлення транспортного засобу на огляд із застосуванням скануючих систем, які є у розпорядженні митних органів Румунської Республіки було прийнято позивачем (а.с.80-83).

Відповідно до службової записки позивача від 26 квітня 2017 року начальнику митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС Веремчуку М.В. під час здійснення митного контролю позивачем було встановлено наявність ризиків порушень митних правил - а саме нелогічний маршрут руху вантажного автомобіля, а саме Україна-Румунія-Угорщина, нехарактерне переміщення вантажу для такого типу напівпричепів, спосіб пакування та завантаженість вантажного автомобіля (під стелю) (а.с.88).

Таким чином, фактичні обставини справи вказують, що під час здійснення митного контролю вантажного автомобіля було встановлено наявність ризиків порушень митних правил, однак, не зважаючи на вказане було здійснено пропуск транспортного засобу через митний кордон України без здійснення відповідних митних процедур.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, за результатами дисциплінарного провадження на підставі зібраних матеріалів та наявних відомостей у дисциплінарній справі Комісія прийшла до наступних висновків.

Частиною 3 статті 318 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 4 статті 138 МК України встановлено, що митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 320 Митного кодексу України встановлено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до пункту 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року за № 451 «Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними», митний огляд та усне опитування громадян, як форми митного контролю, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України, митного огляду, усного опитування громадян та використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю (далі - Постанова КМ України № 451).

Також частинами 2 та 3 статті 361 МК України встановлено, що органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю , що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

2) забезпечення більш ефективного використання наявних у органів доходів і зборів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об'єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику).

Згідно п.11 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Мінфіну від 31 липня 2015 року за № 684, на оперативному рівні управління ризиками митниці (митні пости) ДФС застосовують інструменти з управління ризиками у конкретних випадках здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, зокрема при здійсненні контролю із застосуванням СУР, для визначення форм та обсягів митного контролю.

Відповідно до п.12 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначеним форм та обсягів митного контролю, контроль із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, може бути автоматизованим, неавтоматизованим та комбінованим. Автоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється із використанням інформаційних технологій. Неавтоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється у випадках, коли оцінка ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів не може бути здійснена автоматизовано.

Частиною 2 статті 336 МК України, встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

Частиною 2 статті 338 МК України, встановлено, що за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути:

- ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу;

- частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу;

- повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Згідно Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2016 року за № 1316, огляд проводиться з метою: ідентифікації товарів у цілях митного контролю та митного оформлення; перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи; перевірки наявної інформації про порушення законодавства України з питань державної митної справи; перевірки дотримання законодавства України з питань захисту прав інтелектуальної власності. З метою забезпечення проведення огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення посадові особи митних органів самостійно вживають необхідних заходів, передбачених законодавством України з питань державної митної справи.

У судовому засіданні встановлено, що внаслідок дій позивача жодної шкоди ні державі, ні іншим суб'єктам не завадано.

Заступником голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці ДФС, на ім'я в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС було подано Доповідну записку, відповідно до якої внесено пропозицію щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби відповідно до пункту 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» та дисциплінарне провадження щодо останнього вважати завершеним (а.с.140, 141).

Заступником голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці ДФС, на ім'я в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС було подано Подання про застосування дисциплінарного стягнення до начальника відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатська митниці ДФС ОСОБА_2, у вигляді звільнення з посади державної служби відповідно до пункту 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» та дисциплінарне провадження щодо останнього вважати завершеним (а.с.142-144).

18 жовтня 2017 року, наказом Закарпатської митниці ДФС за № 899-о «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби» було звільнено 19 жовтня 2017 року ОСОБА_2 з державної служби (а.с.14-16).

Відповідно до вищезазначеного наказу підставами для винесення даного наказу стали: Доповідна записка від 11 жовтня 2017 року; Висновок за результатами проведеного службового розслідування та дисциплінарного провадження від 24 липня 2017 року, Подання про застування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення; пояснення ОСОБА_2 від 03 червня 2017 року; Висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 19 вересня 2017 року; Пояснення ОСОБА_2 від 28 серпня 2017 року.

Згідно вимог частини 1 статті 64 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до вимог частин 1 та 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу», до державних службовців, зокрема: може бути застосований таких вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.

Відповідно до вимог частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу», звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Таким чином з аналізу вказаних норм, матеріалів службового розслідування та наказу Закарпатської митниці ДФС від 18 жовтня 2017 року № 899-о «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби» суд констатує, що позивач був звільнений саме за наявністю ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2, 4, 5, 9 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», однак який саме проступок вчинено позивачем відповідач не зазначив.

Згідно пунктів 2, 4, 5 та 9 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарними проступками є: порушення правил етичної поведінки державних службовців (пункт 2); дії, що шкодять авторитету державної служби (пункт 4); невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5); використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб (пункт 9).

Суд зауважує, що вичерпний перелік дисциплінарних проступків, які тягнуть за собою застосування такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення з державної служби, визначений Законом України «Про державну служби».

Даючи визначення дисциплінарного проступку (частини 1 стаття 65 Закону України «Про державну службу») законодавець вказав й на суб'єктивну складову такого проступку, а саме на суб'єктивне ставлення порушника дисципліни до вчинюваного ним проступку (винність).

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» встановлено, що 1. до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно частини 3 статті 66 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до частини 4 статті 66 Закону України «Про державну службу» встановлено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

У відповідності до вимог частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» передбачено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Згідно вимог частини 6 статті 66 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Частиною 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

У відповідності до вимог частини 4 статті 67 Закону України «Про державну службу» встановлено, обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп'яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Суд констатує, що позивач жодного разу під час проходження служби в митних органах України не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, а також ту обставину, що звільнення з державної служби є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 235 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами статті 235 частини 2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Щодо дати з якої необхідно поновити позивача, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до оскаржуваного наказу відповідача - позивача було звільнено з роботи 19 жовтня 2017 року, тобто дата звільнення - 19 жовтня 2017 року вважається останнім робочим днем позивача, а відтак з 20 жовтня 2017 року у позивача почався вимушений прогул. Таким чином суд вважає, що необхідно поновити позивача саме з 20 жовтня 2017 року, оскільки позивач вважається таким, що 19 жовтня 2017 року був на роботі.

В матеріалах справи міститься Довідка № 07-70-05/35-365 від 05 грудня 2017 року про середню заробітну плату позивача.

Відповідачем самостійно визначений розмір середньомісячна заробітна плата позивача, яка складає 4500,65 грн..

Середньоденна заробітна плата позивача, яка обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують місяцю звільнення з роботи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», складає: 4500,65 грн.: (середній за жовтень-грудень 2017 року, згідно Листа Мінсоцполітики від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», за січень 2018 року, згідно Листа Мінсоцполітики від 19 жовтня 2017 року № 224/0/103-17/214 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2018 рік»).

Позивача поновлено на роботі рішенням суду від 10 січня 2018 року.

Отже, кількість робочих днів, згідно Листа Мінсоцполітики від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та Листа Мінсоцполітики від 19 жовтня 2017 року № 224/0/103-17/214 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2018 рік» із дня звільнення позивача (19 жовтня 2017 року) по день поновлення на роботі (10 січня 2018 року) становить - 12099,92 грн..

Відповідно до пункту 2 та пункту 3 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді начальника відділу митного оформлення № 4 митного посту «Дяково» Закарпатської митниці ДФС з 20 жовтня 2017 року та виплати заробітної плати за один місяць в сумі 4500,65 грн. підлягає негайному виконанню.

Позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди та витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки відсутні в матеріалах справи докази, які підтверджують завдання такої шкоди та документально підтверджують витрати позивача на правову допомогу.

Отже, позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.241, ч.3 ст.243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС про скасування наказу, поновлення на роботі, виплата заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 18 жовтня 2017 року за № 899-о "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби".

3. Поновити ОСОБА_2 з 20 жовтня 2017 року на посаді начальника відділу митного оформлення № 4 митного посту "Дяково" Закарпатської митниці ДФС.

4. Стягнути з Закарпатської митниці ДФС (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20, код ЄДРПОУ - 39515893) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12099,92 грн.

5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на займаній на час звільнення посаді начальника відділу митного оформлення № 4 митного посту "Дяково" Закарпатської митниці та стягнення на користь ОСОБА_2 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 4500,65 (чотири тисячі п'ятсот гривень 65 копійки) грн. підлягає до негайного виконання.

6. В решті позовних вимог відмовити.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року).

СуддяД.В. Іванчулинець