Справа № 377/770/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 377/770/17 Суддя (судді) першої інстанції: Малишенко Тетяна Олексіївна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області на Постанову Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання Рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 10 Розділу VIІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

А згідно з п. 2 частини першої ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, в чинній на час апеляційного розгляду даної справи Кодексу адміністративного судочинства України редакції, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проте, відповідно до п. 2 частини першої ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, в чинній на час прийняття судового рішення суду першої інстанції Кодексу адміністративного судочинства України редакції, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

А згідно з частиною четвертою ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області про прийняття справи від 26 жовтня 2017 року, зокрема, справу призначено до судового розгляду у звичайному порядку, у зв'язку з чим Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року справу призначено до розгляду також у відкритому судовому засіданні за вимогами, в чинній на час її призначення Кодексу адміністративного судочинства України редакції.

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників учасників справи у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2), що підтверджується Дублікатом відповідного Посвідченням серії А №221533 С, виданим 01 лютого 2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.1).

Як зазначено у Довідці Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Промінь» від 10.07.2003 року № 25, Позивач була безпосередньо зайнята на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 та Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 липня 1986 року № 665-155, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 з 28 квітня 1986 року по 30 квітня 1986 року.

Як вбачається з Довідки /Маршрутного листа/ Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Промінь» від 18.11.2002 року №75, Позивач була залучена в колгоспі ім. 1-го Травня с. Опачичі Чорнобильського району Київської області на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме з 28-29 квітня 1986 року набирання піску в мішки для тушіння пожежі на ЧАЕС.

Як зазначено у Довідці Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Промінь» від 10.07.2003 року № 25-а, воно є правонаступником колгоспу 1 Травня с. Опачичі Чорнобильського району Київської області.

18 квітня 2017 року Позивач звернулася до Відповідача із Заявою про призначення їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Рішенням Комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії від 17 липня 2017 року №3103/03, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с. 6), Позивачу у зазначеному відмовлено.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-XII), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п.1 частини першої ст. 55 Закону №796-XII, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 10 років.

На підставі вищевикладеного, Позивачем належним чином підтверджено його право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини першої ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

А згідно з п. 2 частини п'ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області залишити без задоволення, а Постанову Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Постанову складено у повному обсязі 17.01.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.