Справа № 378/981/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 378/981/17 Суддя (судді) першої інстанції: Гуртовенко Р.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської О.А.

суддів: Беспалова О.О., Парінова А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектор роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса ДПП лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса ДПП лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 014609 від 20 листопада 2017 року.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

На вказане судове рішення управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати названу постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а тому оспорювана постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 014609 від 20 листопада 2017 року прийнята відповідачем правомірно.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, зареєстрований 17.01.2017 за вх. № 2029, у якому ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства. Просить суд апеляційної інстанції розглянути справу без його участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з'явився, явки свого представника не забезпечив, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства (далі за текстом - КАС).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 20 листопада 2017 року інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса ДПП лейтенантом поліції Ворончук О.Л. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 014609 відносно ОСОБА_2 за порушення ним вимог п. 12.5 ПДР України, якою до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, що підтверджується копією постанови (.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУАП.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до оскаржуваного рішення відповідача, ОСОБА_2, 20 листопада 2017 року о 10 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «DAF 85380», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2, на 450 км. автодороги Київ Одеса перевозив вантаж (кукурудзу). При зважуванні на ГВК встановлено навантаження на строєну вісь 23060 кг при допустимій 22000 кг, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до п 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок №879).

Згідно п.п. 3, 15 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп.пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.п. 16,18 вказаного Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

При цьому, відповідно до пп..2 п. 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у період здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача Міністерством економічного розвитку України не була затверджена відповідна методика.

Однак, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Так, матеріали справи містять довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20 листопада 2017 року.

При цьому, оскаржувану постанову відповідачем винесено саме на підставі вказаної довідки.

З довідки вбачається, що навантаження на осі становить; 1) 7060 тонн; 2) 10760 тонн; 3) 7560 тонн; 4) 7720 тонн; 5) 7780 тонн. Повна маса транспортного засобу - 40880 тонн.

При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що вимірювальне та зважувальне обладнання, за допомогою якого було здійснено габаритно-ваговий контроль, було не у робочому стані чи не пройшло у встановленому порядку метрологічну атестацію з подальшим клеймуванням та не мало відповідний сертифікат.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ні дії посадових осіб Укрртрансбезпеки по складанню цієї довідки та самого здійснення габаритно-вагового контролю, ні сама довідка позивачем до суду не оскаржувались.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 014609 від 20 листопада 2017 року є передчасним.

Крім того безпідставними є посилання суду першої інстанції на інформацію, що міститься в товарно-транспортній накладній №152 від 19.11.2017 та висновки зроблені на підставі цієї інформації, що вага автомобіля позивача становила 40620 кг, що на 180 кг менше від граничної норми - 40800 кг, оскільки позивача до відповідальності було притягнуто за перевантаження сама на строєні осі. Вказане перевантаження неможливо встановити з даних, що містяться в зазначеній товарно-транспортній накладній. Факт знаходження маси транспортного засобу в межах допустимої норми ні відповідачем, ні апелянтом не заперечується.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку відповідачем виконано.

Отже, на переконання колегії суддів, є доведеним факт вчинення позивачем порушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а тому оспорювана постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 014609 від 20 листопада 2017 року прийнята відповідачем правомірно, а отже суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

Вищевикладене свідчить про правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. відповідно до винесеної постанови серії БР № 014609 від 20 листопада 2017 року.

Оскільки судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, це є підставою для її скасування та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 242, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектор роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса ДПП лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 18 січня 2017 року.