Справа № 591/7133/17
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/7133/17
Провадження № 2-а/591/144/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 07 грудня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що Правил дорожнього руху України він не порушував. Свої вимоги мотивує тим, що він 07 грудня 2017 року о 12 год. 20 хв. вийшов з ТЦ Євробазар та направився до свого автомобіля Opel Insigma, д/н ВМ 4655 ВI, який був припаркований біля даного приміщення, що знаходиться за адресою м. Суми вул. Засумська, 2 на правій крайній смузі біля бордюру. Відкривши свій автомобіль, до нього підійшла інспектор Тютченко Н.С., яка попросила документи та повідомила його про скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України, а саме що позивач зробив зупинку автомобіля ближче 10 м від виїзду з прилягаючої території, чим порушив п.п.15.9.4 ПДР України. Ним було надано інспектору пояснення, що він не керував автомобілем під час скоєння правопорушення, попросив ознайомити його з доказами того, що саме він керував автомобілем під час скоєння адміністративного правопорушення, на що отримав відмову з поясненням того, що таких доказів немає, а оскільки він підійшов до цього автомобіля, то він і порушив, начебто це очевидно. Позивач зазначає, що він вважає, що повинен був знаходитись за кермом під час здійснення зупинки, а він був відсутнім в салоні автомобіля, коли до ного підійшла інспектор. Крім того вказує на невідповідність зазначеного місця вчинення правопорушення - м. Суми вул. Лугова, 1 та дійсного перебування його автомобіля в районі ТЦ Євробазар - м. Суми вул. Засумська, 2.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати дії інспектора незаконними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього стягнення, а провадження у справі закрити.

Відповідач надала суду відзив, в якому зазначила, що 07.12.2017 року, перебуваючи на службі, близько 12.25 год. на вул. Луговій м. Суми нею було виявлено автомобіль Opel Insigma, д/н ВМ 4655 ВI, водій якого здійснив зупинку ближче ніж 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 ПДР. Вона підійшла до позивача, відрекомендувалась, пояснила суть правопорушення, попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло. Пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 15.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КпАП України. Вона пояснила йому права, та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Ніяких клопотань від позивача не надходило. Одразу ж після цього, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, винесла постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 255 грн. Оголосила постанову та вручила її позивачу. Також зазначає, що здійснювалось фіксування порушення, та процес винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. З відеозапису, копія якого була надана суду, вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в місці виїзду з прилеглої території. Посилаючись на зазначені обставини, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2017 року, винесеної інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 07.12.2017 р. о 12 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Луговій, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Opel Insigma, д/н ВМ 4655 ВI здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилягаючої території, чим порушив п. 15.9.4 ПДР (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками настає адміністративна відповідальність.

За п. 19.9.«и» Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято до уваги факт порушення позивачем ПДР України та прийнято рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідач, заперечуючи проти заявленого до неї позову, посилається на те, що порушення зафіксовано на відеозапис. З відеозапису, наданого відповідачем суду (а.с. 22), вбачається, що ним зафіксовано розташування автомобіля позивача біля ТЦ «Євробазар» та поруч з ним зі сторони виїзду з прилеглої території розташований інший транспортний засіб. Момент вчинення позивачем зупинки вказаний відеозапис не містить, а починається з відображенням складання відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та подальше її вручення позивачу. При цьому здійснення замірів відстані вказаний відеозапис також не містить, а тому відсутні переконливі докази щодо недодержання відстані зупинки автомобіля по відношенню до прилеглої території.

Також зафіксовані події не спростовують доводи позивача щодо місця вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, адреса місця вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не зафіксована, тоді як з наданих позивачем доказів (а.с. 7,8) ТЦ «Євробазар», поблизу якого зафіксовані події на відеозаписі, розташований за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 2, тоді як в постанові про адміністративне правопорушення визначено місцем його вчинення м. Суми, вул. Лугова.

Отже з наданих відповідачем доказів неможливо беззаперечно встановити місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме те, що зупинка зазначеного у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснена саме на вул. Лугова м. Суми.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно ч. 5 цієї статті якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем в порушення ст.77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова, серії БР № 514684 від 07 грудня 2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 295 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 В, кв. 26, РНОКПП: НОМЕР_1) задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №514684 від 07 грудня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя А.П.Сидоренко