Справа № 201/17164/17
Суддя: Трещов В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/27/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Трещова В.В., при секретарі Ткаченко К.О.

розглянувши за участю представника позивача та представника відповідача у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії (а.с. 2 7, 9 - 13).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 23 січня 2015 року йому було призначено пенсію як працівнику податкової міліції. Як зазначає позивач, ним було отримано лист ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 13.01.2017р. за вих. № 757/03/01, в якому повідомлялось про те, що за період його перебування на посаді державного службовця в Криворізькій центральній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 16.09.2015р. по 30.11.2015р. виникла переплата по пенсії у сумі 8626,45 грн., яку необхідно сплатити до Державного бюджету України, а також про те, що з 01.12.2015р. виплату пенсії позивачу призупинено. Згодом позивачем отримано ще одного листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 09.02.2017р. вих. № 3444/03/03, в якому повідомлялося про те, що на виконання рішення Конституційного суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, за період з 20.12.2016р. по 31.12.2016р. Пенсійним фондом позивачу було нараховано доплату пенсії в розмірі 1127,84 грн. В листі, також, зазначено, що у результаті проведеного перерахунку станом на 01.01.2017р. залишок переплати пенсії складав 7498,61 грн., і ця сума підлягає обов'язковому поверненню до Державного бюджету. З рішенням та діями ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позивач категорично не згоден, вважає таке рішення та дії протиправними, у звязку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснював, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області діяло в межах та у спосіб, передбачений законом, а тому прийняті ним рішення є законними та обґрунтованими.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, а саме: з 23 січня 2015 року йому було призначено пенсію як працівнику податкової міліції (а.с. 24).

З 16.09.2015р. ОСОБА_1 перебував на посаді державного службовця - головного державного інспектора юридичного відділу в Криворізькій ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 16).

Вказані обставини щодо працевлаштування позивача стали відомі головному управлінню у листопаді 2015 року внаслідок власних дій, спрямованих на звірку баз даних управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших громадян «ПВП ДКГ» із реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На підставі отриманих даних про працевлаштування позивача на державній службі з 01.12.2015р. позивачу було призупинено виплату пенсії. За період з 16.09.2015р. по 30.11.2015р. виникла переплата пенсії у розмірі 8626,45 грн. (а.с. 25 26).

На виконання рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016 за період з 20.12.2016р. по 31.12.2016р. позивачу відповідачем було нарахована доплату пенсії в розмірі 1127,84 грн., у зв'язку з чим розмір переплати пенсії було переглянуто та зменшено на 1127,84 грн. У результаті перегляду залишок переплати пенсії станом на 01.01.2017р. склав 7498,61 грн., які, як вважає відповідач, підлягають обов'язковому поверненню до Державного бюджету України (рішення відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру від 11.01.2017р. № 1) (а.с. 27 31, 35 - 37).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. діяла редакція ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», де було зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

У пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ зазначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України". "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, з 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 16.09.2015р. позивач займав посаду головного державного інспектора юридичного відділу Криворізької центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що відноситься до посад державних службовців, а тому враховуючи по-перше, вимоги пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про знесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ, яким передбачено, що з 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; по-друге, перебування позивача на вищевказаній посаді у період з 16.09.2015р. по 31.12.2015р. не давало останньому права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», так як позивач не мав необхідних підстав, визначених ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ (вік 62 роки та відповідний стаж на посадах державної служби).

За встановленого суд дійшов висновку, що у період з 16.09.2015р. по 31.12.2015р. у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не існувало підстав для невиплати пенсії позивачу згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а у позивача, в свою чергу, не виникло обов'язку щодо повідомлення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про обставини, які спричиняють припинення виплати пенсії. На підставі викладеного, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про стягнення з позивача сум пенсії виплачених у період з 16.09.2015р. по 30.11.2015р., а також призупинення та невиплату позивачу пенсії за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. є незаконними.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Обговорюючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до 139 КАС України, враховуючи що відповідач по справі, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, на підставі п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то понесені позивачем судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету в розмірі 1280 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 246 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити позивачу строк звернення з даним позовом до суду, визнавши поважною причину його пропуску.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 11.01.2017 р. № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № НОМЕР_1 пенсіонера ДПА ОСОБА_1 за період з 16.09.2015р. по 30.11.2015р. в розмірі 7498,61 грн. (сім тисяч чотириста дев'яносто вісім грн. 61 коп.).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. та з 20.12.2016р. по 31.12.2016р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1280 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні після виходу суду з нарадчої кімнати - 10 січня 2018 року.

Повний текст рішення cкладено 15 січня 2018 року.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя В.В. Трещов