Справа № 211/2138/17(2-а/211/132/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" січня 2018 р. справа № 211/2138/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційними скаргами Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2017 року (суддя С.В. Ткаченко, м. Кривий Ріг) у справі № 211/2138/17

за позовом ОСОБА_1

до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- визнати неправомірним рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №11 від 12.01.2017 року;

- визнати період роботи позивача з 16.05.1987 року по 29.01.2000 року, як такий, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобовязати Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплачувати позивачу пенсію з 23.11.2016 року та довічно відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні позивачу

пенсії відповідно пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- визнано неправомірним рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 11 від 12.01.2017 року;

- визнано періоди роботи позивача з 16.05.1987 року по 29.01.2000 року, як такі, що даюсь йому право на призначення пенсії відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язано Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплачувати позивачу пенсію з 22.03.2017 року та довічно відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова суду обґрунтована тим, що відповідачі зобов'язані були на підставі заяви позивача здійснити нарахування пенсії на пільгових умовах, як це передбачено п. "з" ч. 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а твердження відповідачів щодо необхідності зазначення в трудовій книжці характеру роботи не має законного обґрунтування.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачі оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач - Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач-1), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що згідно трудової книжки позивача він працював в автотранспортному підприємстві 31229, яке згодом було реорганізовано у ВАТ "Криворізьке АТП 14129", з 16.05.1987 року по 29.01.2000 року водієм 3 класу (всього 12 років 8 місяців 15 днів). В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено, що він працював водієм автобусів на міських маршрутах, що необхідно для зарахування спірних періодів до пільгового стажу для призначення пенсії по п. 3 ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВАТ "Криворізьке АТП 14129" припинено за судовим рішенням. У такому випадку підтвердження стажу роботи відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Для обчислення стажу роботи водіїв, на підставі якого повинні призначатися пільгові пенсії, повинні бути використані такі документи: записи в трудових книжках, подорожні листи, накази про закріплення водіїв за великоваговим автомобілем, особовий рахунок форми Т-54 про нараховану заробітну плату, розрахункові листи обчислення заробітної плати; табелі обліку робочого часу (за умови, що водії працювали в підрозділі, зайнятому на роботах, що дають право на пільгову пенсію); особиста карточка форми Т-2 по обліку; інші документи, які можуть підтверджувати виконання цих робіт.

В довідці архівного відділу від 02.12.2016 року №1270/24-02 , яка видана на підставі наказів з особового складу та особових карток звільнених працівників зазначено, що позивач працював з 16.05.1987 року по 29.01.2000 рік водієм 3 класу автоколони №1. Згідно переліків міських автобусних маршрутів, які обслуговувало АТП №14129 та АТП -14130, станом на 01.05.1991 рік та на 01.01.2009 рік значаться маршрути №№70, 69, 4, 65, 62, 20, 55, 71. Маршрути №№ 277, 206, 92, 24, 6 в переліку відсутні.

На підставі наданих документів комісією було зараховано до пільгового стажу позивача згідно п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди: з 01.01.1988 року по 31.12.1988 рік; з 01.01.1996 року по 31.12.1997 рік; з 01.01.1999 року по 31.12.1999 рік (всього 4 роки).

Для зарахування іншого періоду роботи позивача до пільгового стажу згідно п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні законні підстави.

Суд, зараховуючи січень, квітень, березень, червень 1993 року та червень 1994 року не врахував, що відповідно до архівної довідки від 02.12.2016 №1270/24/24-02/2 про заробітну плату позивача відсутні відрахування. Також в картці форми Т-2 містяться записи про відпустки без збереження заробітної плати: за період з 2 по 15 листопада 1998 року (14 днів); в жовтні 1998 року - 5 днів; з 20 по 29 листопада 1998 року (10 днів); з 30 листопада по 6 грудня 1998 року (7 днів).

Оскільки станом на 22.03.2017 року у позивача відсутній пільговий стаж, встановлений п. "з" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (наявний 4 роки, необхідний 12 років 6 місяців), для задоволення позовних вимог щодо зобовязання відповідача-1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.11.2016 року немає законних підстав.

Зазначає, що відповідно до ч. 18 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Пенсійний фонд та його органи звільнені від сплати судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що відповідно до трудової книжки позивач працював водієм 3 класу в автотранспортному підприємстві з 16.05.1987 по 29.01.2000. При цьому, підстав для призначення пільгової пенсії за віком водіям міського пасажирського транспорту, які зайняті перевезенням пасажирів в межах міста на маршрутних мікроавтобусах таксі, немає, оскільки мікроавтобуси таксі не відносяться до такого типу автобусів, робота на яких в свій час була визнана шкідливою (лист від 18.01.2000 № 02-542-10).

В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах, а саме не зазначено, що позивач працював водієм автобуса на міських маршрутах.

У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що державна реєстрація ВАТ "Криворізьке АТП 14129" припинена за судовим рішенням.

Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років, розглянувши документи позивача, встановила, що в архівній довідці від 02.12.2016 № 1270/24-02, яка видана на підставі наказів з особового складу та особових карток звільнених працівників зазначено, що ОСОБА_1 працював з 16.05.1987 (нак. від 15.05.1987 № 51) по 29.01.2000 (нак. від 01.02.2000 № 6к) водієм 3 класу автоколони № 1. В переліках міських автобусних маршрутів, які обслуговувало АТП 14129 та ATП-14130 станом на 01.05.1991 та на 01.01.2003 значаться маршрути №70, №69, №4, №65, №62,№ 20, №55, №71. Маршрут № 277, 206, 92, 24, 6 в переліку не значиться.

За таких обставин, комісією прийнято рішення підтвердити періоди з 01.01.1988 по 31.12.1988, з 01.01.1996 по 31.12.1997, з 01.01.1999 по 31.12.1999, для зарахування до пільгового стажу відповідно до п. "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги відповідачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16.05.1987 року по 29.01.2000 року працював водієм на автотранспортному підприємстві в м. Кривий Ріг, а саме:

- 16.05.1987 року позивача призначено на посаду водія 3 класу "Криворізького АТП 31229";

- 02.01.1989 року "Криворізьке АТП 31229" перейменовано в "АТП 11229";

- 16.05.1991 року "АТП 11229" перейменовано в "Криворізьке АТП 14129";

- 05.12.1996 року "Криворізьке АТП 14129" перейменовано в ВАТ "Криворізьке АТП 14129";

- 29.01.2000 року позивача звільнено за власним бажанням.

З метою оформлення пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Протоколом №6 від 31.03.2017 року (а.с. 10) відповідачем-1 було відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відмова мотивована тим, що згідно з трудовою книжкою заявник працював водієм 3 класу в автотранспортному підприємстві 31229 з 16.05.1987 по 29.01.2000 (12 р. 8 м. 13 дн.). В трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено, що працював водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв).

Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що державна реєстрація ВАТ "Криворізьке АТП 14129" припинена за судовим рішенням.

В такому випадку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, встановленні для окремих категорій працівників здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України (постанова правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1) за погодженням з Мінпраці та Мінфіном, відповідними комісіями, що створені при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області.

12.01.2017 Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, підтвердити періоди роботи з 01.01.1988 по 31.12.1988, з 01.01.1996 по 31.12.1997 та з 01.01.1999 по 31.12.1999 для зарахування до пільгового стажу згідно п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів трамваїв) чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. У звязку з тим, що позивачу підтверджено період, який складає 4 роки, то право на пенсію на пільгових умовах відсутнє.

Суд дійшов висновку, що відповідачі були зобовязані на підставі заяви позивача здійснити нарахування пенсії на пільгових умовах, як це передбачено п. "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а твердження відповідачів щодо необхідності зазначення в трудовій книжці характеру роботи не має законного обґрунтування, оскільки:

- із досліджених судом доданих до адміністративного позову копій трудової книжки позивача, архівних довідок за вих. № 1270/24-02 від 02.12.2016 року, вих. № 1270/24-024 від 02.12.2016 року, вих. № 4270/24-02/2 від 02.12.2016 року, вих. № 1270/24-02/3 від 02.12.2016 року, наказів по підприємству, на якому працював позивач, вбачається, що він працював у автотранспортному підприємстві саме водієм міського пасажирського транспорту;

- допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив суду, що знайомий з позивачем з кінця 80-х років. Позивач працював разом з ним в одній автоколоні на посаді водія міського пасажирського транспорту близько 13 років у Криворізькому автотранспортному підприємстві, назва якого періодично змінювалась. Обслуговували виключно міські пасажирські перевезення пасажирів по маршруту №69 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Працювали на автобусах марок "ІКАРУС-280" та "ІКАРУС-260". Також свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що для оформлення своєї пенсії він особисто подавав до органів Пенсійного фонду України подібний пакет документів, як і у позивача, однак органи Пенсійного фонду України до уваги такі документи не брали, у звязку із чим, свою пенсію на пільгових умовах свідок отримав в результаті розгляду адміністративної справи за його позовом до відповідного управління Пенсійного фонду України;

- позивачем доведені обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, однак, зважаючи на те, що із заявою про призначення пенсії відповідно до п. "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зареєстрованою за №987, він звернувся до відповідача-1 22.03.2017 року, то нарахування пенсії слід здійснити саме з 22.03.2017 року, тобто з моменту звернення позивача до відповідача із письмовою заявою про призначення йому пенсії.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції, яка була чинною станом на час звернення позивача до відповідача-1, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, а саме чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Із записів трудової книжки позивач вбачається, що з 16.05.1987 року його призначено на посаду водія 3 класу. Будь-які відомості, на підставі, яких можна встановити, що в період з 16.05.1987 по 29.01.2000 позивач працював водієм саме міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) або великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, записи трудової книжки позивача не містять.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку № 637).

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2 Порядку № 637).

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, спеціальний стаж не може бути підтверджений на підставі показань свідків.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року N18-1 (далі Порядок N18-1).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія) (п.3 Порядку N18-1).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці (п.3 Порядку N18-1).

Відповідно до п.11 Порядку N18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до п.7 Порядку N18-1 для виконання покладених на Комісію завдань їй надається, зокрема, право отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років від 12 січня 2017 року № 11 підтверджено період роботи позивача з 01.01.1988 по 31.12.1988, з 01.01.1996 по 31.12.1997 та з 01.01.1999 по 31.12.1999 для зарахування до пільгового стажу згідно п. "з" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене рішення мотивовано тим, що підстав для призначення пільгової пенсії за віком водіям міського пасажирського транспорту, які зайняті перевезенням пасажирів в межах міста на маршрутних мікроавтобусах - таксі, немає, оскільки мікроавтобуси - таксі не відносяться до такого типу автобусів, робота на яких в свій час була визнана шкідливою (лист від 18.01.2000 №02-542-10).

В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах, а саме не зазначено, що працював водієм автобуса на міських маршрутах.

У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що державна реєстрація ВАТ "Криворізьке АТП 14129" припинена за судовим рішенням.

В рішенні також зазначено, що для підтвердження пільгового стажу водія позивачем було надано накази:

- від 20.01.1988 року № 26 - про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами на 1988 рік - маршрути № 70, 69, 24, 6, 4 бр. №4 (ОСОБА_1Є) - підмінний;

- від 11.03.1996 року № 256 - про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами на І квартал 1996 року - маршрут № 69, 70, 65 автоколона № 1 бр. № 2 (ОСОБА_1Є) ІК-260 № 66-12;

- від 9 серпня 1996 року б/н про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами на 31.03.1996 рік - маршрут № 69, 70, 65, 62, бригада № 2 (ОСОБА_1Є) ІК-260 №66-12;

- від 23 жовтня 1996 року № 236 - про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами на VI квартал 1996 року - маршрут № 69, 70, 65, 282, 4, автоколона № 3 бр. №2 (ОСОБА_1Є) ІК-260 № 66-12;

- від 13.01.1997 року №236 - про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами та І квартал 1997 року - маршрут № 69, 70, 65, 62 автоколона №1 бр. №2 (ОСОБА_1Є) ІК-260 № 66-12;

- від 21.05.1997 року № 87 - про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами на II квартал 1997 року - маршрут № 20, 55, 65, 70, 71, 206, автоколона № 3, бр. № 4 (ОСОБА_1Є) ІК-260 № 66-12;

- від 08.12.1999 року № 207 - про закріплення рухомого складу за водіями і маршрутами на VI квартал 1999 року - маршрут № 20, 65, 70, 92, 69, 277, черговий, автоколона №3 бр. № 1 (ОСОБА_1Є.) ІК-260 № 66-12.

З наведеного вбачається, що на розгляд Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачем були надані документи для підтвердження пільгового стажу водія лише за чотири роки, що не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Інших документів, що достовірно свідчать про те, що позивач має стаж роботи не менше 12 років 6 місяців на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) або великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, позивач не надав і суду першої інстанції.

Надані позивачем довідки про виплату заробітної плати за 1987-2000 рр. підтверджують лише трудовий стаж та не містять відомостей щодо роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) або великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Показання свідка ОСОБА_2, на яких ґрунтується рішення суду першої інстанції, відповідно до Порядку № 637 та Порядку N18-1 не є належним засобом доказування пільгового стажу роботи позивача, тому не можуть бути підставою для зарахування стажу роботи позивача з 16.05.1987 по 29.01.2000 до стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про правомірність рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років від 12 січня 2017 року № 11 та відмови відповідачем-1 у призначенні пенсії позивачу відповідно до п. "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у звязку з відсутністю необхідного для цього пільгового стажу роботи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та довели суду правомірність своїх дій та рішень, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, а тому апеляційні скарги слід задовольнити, постанову суду - скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 жовтня 2017 року у справі № 211/2138/17 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко