Справа № 712/12215/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві, у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року (повний текст виготовлено 03 листопада 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрала поліції Микитася Василя Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №093297 від 08 вересня 2017 року, винесену поліцейським роти №5 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капралом поліції Микитасем Васелем Володимировичем;

закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

скасовано постанову серії АР №093297 від 08 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винною за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з порушенням вимог дорожнього знаку 4.3 (рух ліворуч) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень;

справу щодо порушення 08 вересня 2017 року ОСОБА_3 ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення направлено на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Черкаси.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить змінити мотивувальну частину постанови суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, не надано їм належної правової оцінки. Зокрема, позивач вказує, що знак 5.18 встановлено з порушенням вимог національних стандартів, порушення Правил дорожнього руху належним чином не зафіксовано та не дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення (постанова винесена не за місцем його вчинення та не за місцем знаходження відповідного органу Національної поліції).

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 08 вересня 2017 року поліцейським роти №5 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капралом поліції Микитасем Васелем Володимировичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №093297, якою ОСОБА_3 визнано винною за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

Так, згідно з даною постановою, 08 вересня 2017 року о 13 год 24 хв ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Porsche Cayenne ДНЗ - НОМЕР_1, по вул.. Сумгаїтська, 17/2 не виконала вимоги дорожнього знаку 4.3 (рух ліворуч) ПДР України, чим порушила пп. 8 п. 3 ПДР України.

Вважаючи, що її права та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваній постанові поліцейським допущено помилку щодо кваліфікації дій позивача, яка має істотне значення. Крім того, суд у резолютивній частині зазначив про направлення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Черкаси справи щодо порушення 08 вересня 2017 року ОСОБА_3 ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок невиконання вимог дорожнього знаку 4.3 (рух ліворуч) ПДР України, що є порушенням пп. 8 п. 3 ПДР України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правовпорушення, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Так, відповідно до розділу 33 ПДР України дорожній знак п. 4.3 є наказовим знаком «Рух ліворуч».

Дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» є інформаційно-вказівним знаком, який показує дозволений напрямок руху по смузі.

Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не спростовано, що в районі вул.Сумгаїтська, 17/2 в напрямку вул.Одеська у м.Черкаси, де рухалась позивач, над кожною із трьох смуг руху встановлено окремі дорожні знаки 5.18 «Напрямок руху по смузі» (ліва смуга «Рух ліворуч», середня та пряма смуги «Рух прямо»). Дорожній знак п. 4.3 «Рух ліворуч» у вказаному місці проїжджої частини дороги відсутній.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено виключно про факт правопорушення, будь-які інші відомості щодо обставин його вчинення та виявлення у справі відсутні.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач, керуючи транспортним засобом та рухаючись по вул.Сумгаїтська, 17/2 в напрямку вул.Одеська у м.Черкаси, не виконала вимоги дорожнього знаку 4.3 (рух ліворуч) ПДР України.

Відтак, суд підтримує доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, її розглянуто за адресою вул.. Одеська, 48 у м. Черкаси.

Сторонами не заперечується, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є вул.Сумгаїтська, 17/2, місцем проживання (перебування) позивача - АДРЕСА_1.

Тобто, вул.. Одеська, 48 у м. Черкаси не є належним місцем розгляду справи у розумінні ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, порядок складання постанови у такій справі.

Щодо доводів позивача про те, що знак 5.18 по вул.Сумгаїтська у м. Черкасах встановлено з порушенням вимог національних стандартів, колегія суддів зазначає таке.

Предметом спору у даній справі є постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №093297 від 08 вересня 2017 року, винесена внаслідок невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 4.3 (рух ліворуч) ПДР України.

Так, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на знак 5.18 по вул.Сумгаїтська у м. Черкасах.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції селищної ради та її виконавчого органу належать певні повноваження у сфері дорожнього руху, зокрема, забезпечення виконання вимог законодавства з питань дорожнього руху і його безпеки, сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму та інші.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про автомобільні дороги», органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги», управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Отже, організація дорожнього руху віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування.

Натомість, у даній адміністративній справі не розглядається належне виконання відповідним органом місцевого самоврядування своїх повноважень щодо організації дорожнього руху, а тому такі доводи позивача виходять за межі даного адміністративного позову.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до поліцейського роти №5 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси капрала поліції Микитася Василя Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, проте з інших підстав.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, є спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Більш того, в силу вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд не наділений повноваженнями щодо направлення на новий розгляд до управління патрульної поліції справи щодо порушення.

А тому, суд першої інстанції помилково зазначив у абз. 3 резолютивної частини таке: «Справу щодо порушення 08 вересня 2017 року ОСОБА_3 ч. 1 ст. 122 КУпАП направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Черкаси.».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.. 315 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діє після 15 грудня 2017 року), за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково: необхідно змінити постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року, зазначивши у мотивувальній частині підстави для часткового задоволення позовних вимог, що визначені у даній постанові суду та виключити з резолютивної частини абз. 3 про направлення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Черкаси до справи щодо порушення ОСОБА_3 ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У рещті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т АН О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року - задовольнити частково.

Змінити постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року, зазначивши у мотивувальній частині підстави для часткового задоволення позовних вимог, що визначені у даній постанові суду та виключити з резолютивної частини абз. 3 («Справу щодо порушення 08 вересня 2017 року ОСОБА_3 ч. 1 ст. 122 КУпАП направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Черкаси.»).

У решті постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 15.01.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма