Справа № 607/14136/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2018-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2018 Справа №607/14136/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2,

до: ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП,

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433960 від 31 жовтня 2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 12 жовтня 2017 року старшим інспектором ВБДР УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №433960, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Відповідно до даної постанови 12 жовтня 2017 року о 17 год. 05 хв. громадянин ОСОБА_2 будучи посадовою особою, майстром ТОВ «АВАКС ПРОФ» на автодорозі Р-39 Броди Тернопіль - км 31+586-72+224, не вжив відповідних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, порушив правила, нори та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодороги Р-39, де під час обстеження було виявлено недоліки, які зазначені в акті обстеження, чим порушив вимоги п.1.5 ПДР України та норми ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху автомобільні дороги, вулиці вимоги до експлуатаційного стану. Із зазначеною постановою не згідний, вважає постанову незаконною і такою що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак його представник ОСОБА_5 (на підставі довіреності №85 від 29.11.2017 року) подав суду письмову заяву, в якій просить слухати справу в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у встановленому порядку, причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не надсилав.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяву позивача, який просить слухати справу у його відсутності, та те, що представник ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП, який повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не зявився, при цьому не повідомивши суд про поважність причини своєї неявки, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433960, громадянин ОСОБА_2 12 жовтня 2017 року о 17 год. 05 хв., будучи посадовою особою, майстром ТОВ «АВАКС ПРОФ» на автодорозі Р-39 Броди Тернопіль - км 31+586-72+224, не вжив відповідних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, порушив правила, нори та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодороги Р-39, де під час обстеження було виявлено недоліки, які зазначені в акті обстеження, чим порушив вимоги п.1.5 ПДР України та норми ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху автомобільні дороги, вулиці вимоги до експлуатаційного стану.

Згідно постанови серії БР № 433960від 31 жовтня 2017 року, винесеної старшим інспектором ВБДР УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Так, ч.1 ст.140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Диспозиція ч. 1 ст. 140 КУпАП має бланкетний характер, у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме професійні обов'язки покладались на винну особу і які з цих обов'язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином, а також вимоги яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо) порушено виним.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч вимога ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на доказування правомірності його рішення, а саме не представлено достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_2 проти цього.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, така містить посилання на доказ, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, зокрема у графі 8 «до постанови додаються…» вказано акт обстеження, який представником відповідача до матеріалів справи не долучено.

Окрім цього відповідно до ст. 7 Закону України „Про автомобільні дороги" №2862- IV від 08.09.2005 р. із змінами та доповненнями (далі - Закон України „Про автомобільні дороги") автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях, ст. 10 Закону України „Про автомобільні дороги". Органом управління у Тернопільській області є Служба автомобільних доріг у Тернопільській області.

Статтями 11-13 Закону України „Про автомобільні дороги" передбачені обов'язки, права та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов'язок організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг тощо.

Так, відповідно до Закону «Про автомобільні дороги" суб'єктами адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП в частині незабезпечення приведення у відповідність до діючих норм і стандартів автомобільних доріг загального користування у Тернопільській області є посадові особи Служби автомобільних доріг.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 являється майстром ТОВ «АВАКС ПРОФ», однак, що саме входить в обовязки позивача суд встановити не може, оскільки при матеріалах справи відсутня Посадова інструкція, що також ставить під сумнів - чи являється майстер ТОВ «АВАКС ПРОФ» посадовою особою, чи є субєктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП та чи може ОСОБА_2 притягуватися до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки обовязок щодо доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності покладений на відповідача, суд вважає, що доводи позову про невідповідність вимогам закону постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності знайшли своє підтвердження. Таким чином, відповідачем не дотримано принципів всебічності та обєктивності при розгляді даної адміністративної справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, адже суду не надано доказів якими б відповідач довів винність ОСОБА_2, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.ст. 140, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (вул.Чумацька, 25а/3, м. Тернопіль, паспорт громадянина України серії МС 745727 від 07.11.2000 року виданий Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області) до ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433960 від 31 жовтня 2017 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 433960 від 31 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6