Справа № 803/957/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/9368/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 803/957/17 (постанова ухвалена у м. Луцьку, у складі головуючого судді Андрусенко О.О.,) за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Волинській області 01.08.2017 звернулося в суд із поданням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 подання задоволено. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вказує, що в порушення ст. 128 КАС України, суд розглянув справу у відсутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, не маючи відомостей про вручення їй повістки про судове засідання. Повістка про призначене на 11.00 год 03 серпня 2017 року судове засідання, була вручена апелянту лише 04 серпня 2017 року. Також, зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови, відмова у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки було здійснена особою, яка фактично проводила розрахункову операцію, і апелянту про дані обставини відомо не було.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 26.07.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області прийнято наказ № 1941 про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, назва господарської одиниці магазин «Продукти» Торгового центру Ірена № 2», за адресою: м. Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про оплату праці», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», Кодексу Законів про працю України (а.с. 6).

27.07.2017 на підставі наказу від 26.07.2017 № 1941 та направлень на перевірку від 26.07.2017 № 001798, № 001799, № 001800 (а.с. 7-8) посадовими особами Головного управління ДФС у Волинській області здійснено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 м. Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113 (назва господарської одиниці магазин «Продукти «Торгового центру Ірена № 2») з метою вручення наказу від 26.07.2017 № 1941 та ознайомлення з направленнями на перевірку від 26.07.2017 № 001798, № 001799, № 001800.

27.07.2017 після проведення контрольної розрахункової операції на суму 84,55 грн. (пиво «Doms» ОСОБА_3, 0,5 л. в кількості 1 пляшка на суму 15,00 грн.; горілка «Козацька Рада» класична, 0,25 л. в кількості 1 пляшка на суму 40,00 грн.; цигарки «Philip Morris» Novel Blue, в кількості 1 пачка на суму 22,05 грн.; сухарики «Flint» пшенично-житні, в кількості 1 пачка на суму 6,50 грн.; пакет, в кількості 1 шт. на суму 1,00 грн.) в магазині «Продукти «Торгового центру Ірена № 2» за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2, особі, яка провела розрахункову операцію було предявлено службові посвідчення, копію наказу від 26.07.2017 року № 1941 та направлення на перевірку від 26.07.2017 № 001798, № 001799, № 001800.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Волинській області було запропоновано вказаній вище особі ознайомитись з копією наказу від 26.07.2017 № 1941 та направленнями на перевірку від 26.07.2017 № 001798, № 001799, № 001800, а також поставити свій підпис у направленнях про ознайомлення з ними. Проте вказаною особою було відмовлено в їх підписанні та отриманні копії наказу на проведення перевірки, крім того, відмовлено в допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення фактичної перевірки. На вимогу посадових осіб контролюючого органу надати будь-які документи щодо встановлення особи, що проводила розрахункову операцію, було відмовлено. Контрольна розрахункова операція за товар на суму 84,55 проведена вказаною особою без застосування реєстратора розрахункових операцій та без роздрукування, видачі відповідного розрахункового документа покупцю.

Судом встановлено, що у звязку з відмовою особи, яка фактично проводила розрахункову операцію, у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, останніми було складено:

- акт від 27.07.2017 № 255/03-20-14-05/НОМЕР_1 відмови особи, що фактично проводила розрахункову операцію в магазині «Продукти «Торгового центру Ірена № 2» за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, від ознайомлення з копією наказу на проведення фактичної перевірки та направленнями на її проведення, а також відмови вказаної особи розписатися у направленнях на перевірку (а.с. 9);

- акт від 27.07.2017 № 256/03-20-14-05/НОМЕР_1 відмови особи, що фактично проводила розрахункову операцію в магазині «Продукти «Торгового центру Ірена № 2» за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення перевірки (а.с. 10);

- акт від 27.07.2017 відмови в отриманні акта від 27.07.2017 № 256/03-20-14-05/НОМЕР_1 щодо відмови у допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, магазин «Продукти» Торгового центру Ірена № 2» (а.с. 11).

31.07.2017 заступником начальника Головного управління ДФС у Волинській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до якого застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (а.с. 5).

Задовольняючи подання Головного управління ДФС у Волинській області суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом дотримано вимоги Податкового кодексу України щодо порядку звернення до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, вимоги заявника обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є вірним, виходячи з наступного.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п.п. 94.2.3, 94.2.4 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством

Таким чином, вищевказаними правовими нормами передбачено обов'язковість наявності двох умов, які дозволяють застосувати адміністративний арешт майна платників податків, а саме: 1) наявність законних підстав для проведення фактичної перевірки; 2) факт відмови платника податків від проведення саме такої перевірки або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Також, пунктом 94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

З матеріалів справи видно, що в даному випадку підставою для застосування адміністративного арешту майна відповідач зазначив відмову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення та недопуск посадових осіб контролюючого органу.

Крім цього, як встановлено судом фізична особа-підприємець ОСОБА_2 оскаржила до суду наказ Головного управління ДФС у Волинській області «Про проведення фактичної перевірки» №1941 від 26.07.2017.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі №803/988/17 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Волинській області «Про проведення фактичної перевірки» №1941 від 26.07.2017

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року в адміністративній справі № 803/988/17 скасовано та у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа,стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів апеляційного суду враховує те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено законність наказу щодо проведення перевірки та контролюючим органом доведено недопущення посадових осіб до проведення такої, а відтак колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі №803/957/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 11.01.2018