Справа № 369/2551/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/2551/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
Усатов Дмитро Дмитрович
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Шелест С.Б.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецького Вячеслава Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №857305 від 26 січня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецьким В.А. про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн та закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.01.2017 відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №857305 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за порушення частини другої статті 122 КУпАП.

При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що ОСОБА_3 26.01.2017 о 22 год. 37 хв. на 19 кілометрі АД М-06 Київ-Чоп, керуючи автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі, в той час коли праві смуги були вільні, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Однак, на думку позивача, оскаржувана постанова суперечить нормам діючого законодавства і порушує його права, оскільки останнім не було порушено вимоги пункту 11.5 Правил дорожнього руху, так як згідно його пояснень він перестроївся у ліву смугу для здійснення лівого повороту.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецького Вячеслава Анатолійовича щодо винесення постанови від 26.01.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Скасовано постанову серії АР №857305 від 26 січня 2017 року, винесену Інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецьким В.А. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В апеляційній скарзі, Департамент патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що позивача було в повній мірі ознайомлено з його правами, а також на зворотній стороні оскаржуваної постанови роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, судом першої інстанції не надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та повістки про виклик, тому відповідач був позбавлений можливості надати докази на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.01.2017 Інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецьким В.А. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №857305 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за порушення частини другої статті 122 КУпАП (а.с. 7).

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3 26.01.2017 о 22 год. 37 хв. на 19 кілометрі АД М-06 Київ-Чоп, керуючи автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі, в той час коли праві смуги були вільні, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови відповідачем не було наведено доказів, на яких грунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів відеофіксації або фотофіксації скоєного правопорушення.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 11.2 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

У відповідності до п.11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 26.01.2017 о 22 год. 37 хв. на 19 кілометрі АД М-06 Київ-Чоп, керуючи автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі, в той час коли праві смуги були вільні, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно частини другої статті 122 КУпАП (а.с. 7).

За правилами частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції (додаток 4) на розгляд справи.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначено статтею 246 КУпАП.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено статтею 254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина друга статті 258 КУпАП).

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 2 р.ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм діючого законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. Разом з тим, у випадку, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана надати належні та допустимі докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, 26.01.2017 відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №857305 та накладено адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за порушення частини другої статті 122 КУпАП.

Частиною першою статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, Інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жидецьким В.А. при винесенні оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких грунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків та не зазначено мотивів відхилення посилань позивача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення 26.01.2017, які згодом були викладені в позовній заяві.

Також, відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів відеофіксації або фотофіксації.

Крім того, з тексту постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вбачається врахування інших обставин, передбачених статтею 33 КУпАП.

Згідно зі статтею 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не надано жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху є непідтвердженим, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржувану постанову.

Посилання Департаменту патрульної поліції на те, що судом першої інстанції не надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та повістки про виклик, тому відповідач був позбавлений можливості надати докази на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, колегією суддів не приймається до уваги, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, копія позовної заяви разом з повісткою про виклик на 31.05.2017 на ім'я Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецького Вячеслава Анатолійовича було направлено 29.03.2017 на адресу Управління патрульної поліції у м. Києві: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, однак вказаний лист 27.04.2017 повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 21).

У подальшому, 09.06.2017 судом першої інстанції направлено повістку про виклик на 13.09.2017 на ім'я Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецького Вячеслава Анатолійовича на адресу: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, однак вказаний лист 16.06.2017 повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27).

17 жовтня 2017 року відповідачем отримано повістку про виклик на 03.11.2017 на 14 год. 30 хв., направлену на ім'я Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Жидецького Вячеслава Анатолійовича на адресу: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно частини третьої статті 167 КАС України (у редакції, чинній на момент подання винесення оскаржуваної постанови судом першої інстанції) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді. Якщо копія рішення надіслана представникові, то вважається, що вона надіслана й особі, яку він представляє.

Судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

С.Б. Шелест

Повний текст виготовлено: 11 січня 2018 року.