Справа № 815/4249/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4249/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Виробничо-комерційної фірми "КОМПЛЕКТ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Виробничо-комерційної фірми "КОМПЛЕКТ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якій позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2017 року № у сумі 115 870,15 грн.; визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № у сумі 37 190, 25 грн.; визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № у сумі 1 431, 15 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2017 року відкрито провадження у даній справі, зобов'язано відповідача у строк до 01.09.2017р. надати суду всі матеріали, що були взяті до уваги при прийнятті рішень, з приводу яких подано позов.

Ухвалою суду від 07.09.2017 року за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено для надання додаткових доказів по справі.

Від представника позивача 12.10.2017 року (вх.№28125/17), 20.11.2017 року (вх.№31641/17) та 12.12.2017 року (вх.№34355/17) надійшли додаткові пояснення з додатками.

12 грудня 2017 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло (вх.№34358/17) клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 6 статті 128 КАС України (в редакції від 03.08.2017 року) встановлено що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ухвалою суду від 12.12.2017 року поновлено провадження у справі, ухвалено розглянути справу у порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України (в редакції від 03.08.2017 року).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.

Згідно п.10 ч.1 ст.4 КАС України (в чинній редакції) у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України в чинній редакції провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року, чинного на дату ухвалення рішення, при цьому перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження відбувся за нормами КАС України в редакції, чинній на час вчинення цієї процесуальної дії (ч.2 ст.5 КАС України в редакції, чинній станом на 12.12.2017р.).

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням додаткових пояснень) представник позивача зазначив, що на підставі Наказу ГУ ДФС в Одеській області № 1086 від 13.04.2017 року про призначення перевірки відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (на II квартал 2017 року) фахівцями контролюючого органу проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ вимог законодавства України з питань державної митної справи з 01.07.2014 року по 31.03.2017 відповідно до затвердженої програми перевірок, в результаті якої було складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ВКФ № 667/15-32-14-10. 13884689 від 21.06.2017 року. На думку перевіряючих ВКФ «Комплект» було порушено п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 4 п.5, ч. 10 п.2 ч. 11 ст. 58, ч. 1,7 ст. 69 Митного кодексу України, Основних правил УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті мита в період, що перевірявся на загальну суму 92 696,12 грн., п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 29 752, 20 грн., Закон України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до ст. XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті додаткового імпортного збору на загальну суму 1 144, 92 грн. Не погоджуючись з зазначеними висновками та у відповідності до п. 7 ст. 86 Податкового кодексу України та ч.8 ст. 354 Митного кодексу України позивачем були надані заперечення від 23.06.2017 на акт перевірки. За результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки, відповідачем була надана відповідь № 5973/10/15-32-14-10-07від 30.06.2017 року, якою висновки акту залишено без змін, а заперечення без задоволення. Як зазначає представник позивача, на підставі висновків акту перевірки позивачем отримані: податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 року № , відповідно до якого було нараховано мито та штрафні санкції на загальну суму 115 870, 15 грн.; податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 року №, відповідно до якого було нараховано податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України та штрафні санкції у розмірі 37190, 25 грн.; податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 року № , відповідно до якого було нараховано додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на територію України та штрафні санкції у розмірі 1 431, 15 грн. Як зазначає представник позивача, податкова інспекція при встановленні порушення митного законодавства при здійсненні імпортних операцій підприємством ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ, застосувала аналогію, а саме посилаючись на рішення про визначення коду товару №КТ-2-46-2016 від 23.12.2016р., прийняте Львівською митницею ДФС (щодо встановлення коду УКТ ЗЕД, а саме ) та подану додаткову митну декларацію від 30.12.2016 №209000019/2016/41022 перевіряючі встановили порушення по іншим імпортним деклараціям, які були оформлені ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ раніше, а саме: за митними деклараціями від 26.12.2014 №500060006/2014/4329, від 17.04.2015 №500060006/2015/2409, від 06.08.2015 №500060001/2015/14606, від 27.10.2015 №500060001/2015/19526; від 31.08.2016 №50060001/2016/9090.

Також в рамках зовнішньоекономічного контракту від 23.06.2015 №W-K-006-15, укладеного ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) та компанією WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD (Китай), був імпортований товар «пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, … намотана на бобіни….. та «пряжа для рукавичок бавовняна однониткова (не для шиття) Виробник WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD (Китай), за наступними митними деклараціями: від 06.05.2015 №500060001/2015/18042; від 09.02.2016 №500060006/2016/162; від 31.05.2016 №500060001/2016/5108; від 11.08.2016 №500060001/2016/8246; від 28.11.2016 №500060001/2016/12833. Товар був задекларований за кодом згідно з УКТ ЗЕД 5206 11 00 00 та 5206 12 00 00. Проте контролюючим органом встановлено що вищезазначений товар є ідентичним товару, заявленому за МД №500607/2017/2433 від 22.02.2017 імпортованому за зазначеним контрактом від 23.06.2015 №W-K-006-15, укладеного ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) та компанією WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD (Китай). Таким чином на думку податкового органу, відповідно до ч. 4 ст. 69 та частини 14 статті 354 МКУ, під час перевірки правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД встановлені порушення частини 1, 7 статті 69 МКУ, основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених законом України «Про Митний тариф України» від 19 вересня 2013 р. №584-VII перевіркою визначено код та опис товару імпортованого за МД від 06.05.2015 №500060001/2015/18042;- від 09.02.2016 №500060006/2016/162; від 31.05.2016 №500060001/2016/5108; від 11.08.2016 №500060001/2016/8246; від 28.11.2016 №500060001/2016/12833. - код УКТ ЗЕД 55 09 53 00 00. Встановлені порушення призвели до заниження ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 95 000,89 грн., у тому числі податок на додану вартість в сумі 15 833,43 грн., ввізне мито у сумі 79 167, 41 грн., які пілягають сплаті до Держбюджету України. При цьому представник позивача зауважив, що за результатами проведеного дослідження Одеським управлінням з питань експертизи та досліджень був прийнятий ВИСНОВОК №149 від 14.03.2014р. у відповідності до змісту якого було встановлено «По перевіреним властивостям зразки №1,2 не суперечить відомостям наведеним у текстовому описі гр. 31 МД ІМ 40 ТН від 04.03.2014 №500060001/2014/007265. В даному випадку зі сторони податкового органа було застосовано лише аналогію та посилання на рішення про визначення коду товару Львівської митниці ДФС, без самостійного здійснення передбачених ст. 69 МК заходів, та без встановлення безпосередньо вини ТОВ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ.

Контролюючим органом безпідставно та необґрунтовано встановлено, що ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) не було включено до митної вартості товарів витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України, тобто у митних деклараціях були заявлені недостовірні дані щодо розміру транспортних витрат на доставку товару, що як наслідок нібито призвело до заниження митної вартості товарів. При цьому, представник звертає увагу на умови доставки товару за вищезазначеними митними деклараціями, оскільки постачання товару здійснювалась на умовах FCA "франко-перевізник" згідно Інкотермс 2010. Відповідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010 термін FCA "франко-перевізник" означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по поставці товару, який пройшов митне очищення для ввезення, з моменту передачі його в розпорядження перевізника в обумовленому пункті. При відсутності вказівки покупця про такий пункт, продавець має право визначити такий пункт сам серед низки подібних пунктів, де перевізник приймає товар у своє розпорядження. Відповідно до цих умов постачання, вартість транспортування товарів до покупця не входить до ціни товару, покупець отримує товар на складі постачальника. Представник позивача не погоджується з висновками контролюючого органу з огляду на наявність всіх необхідних документів щодо транспортних витрат, якій надавилсь митному органу. На думку представника позивача, в акті перевірки податковий орган прийшов до хибного висновку, оскільки при проведенні перевірки не було враховано тих документів, які надавались ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) митному органу при митному оформленні товарів, та на підставі яких і було визначено митну вартість товарів.

З урахуванням вищевикладеного, представник позивача вважає, що Відповідач, при прийнятті податкових-повідомлень рішень, які були складені на підставі Акту перевірки, діяв не у відповідності та не у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства, висновки акту не обґрунтовані та винесені без урахування усіх обставин, а тому прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких представник ГУ ДФС в Одеській області, посилаючись на інформацію з Акту перевірки, зазначив наступне. За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, з урахуванням отриманих фактичних відомостей щодо розміру транспортних витрат понесених ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) за перевезення (надані послуги) імпортованих товарів, наявних у платника податків, ГУ ДФС в Одеській області в ході перевірки ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) на підставі статей 54, 55 Митного кодексу України, відповідно до частини 14 статті 354 Митного кодексу України під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску визначено митну вартість імпортованих товарів за митними деклараціями: від 26.12.2014 №500060006/2014/4329, від 17.04.2015 №500060006/2015/2409, від 17.06.2015 №500060001/2015/11482, від 30.06.2016 №500060001/2016/6291, від 31.08.2016 №500060001/2016/9090, від 24.10.2016 №500060001/2016/11248, від 30.08.2014 №500060001/2014/29261, від 06.11.2014 №500060001/2014/36971, від 05.02.2015 №500060001/2015/2568, від 05.02.2015 №500060001/2015/2576, від 05.02.2015 №500060001/2015/2907, від 07.04.2015 №500060001/2015/7867. Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 16340,87 грн., в т.ч. ввізне мито - 3265,75 грн., додатковий імпортний збір - 1144,92 грн., ПДВ - 11930,2 грн. Представник відповідача зазначив, що проведеною перевіркою з питань дотримання вимог митного законодавства України за період з 01.07.2014 по 31.03.2017 року перевіряючими, також, встановлено порушення ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) щодо невідповідності коду УКТЗЕД імпортованих товарів в митних деклараціях від 26.12.2014 №500060006/2014/4329; від 17.04.2015 №500060006/2015/2409; від 06.08.2015 №500060001/2015/14606; від 27.10.2015 №500060001/2015/19526; від 31.08.2016 №500060001/2016/9090. Встановлені порушення призвели до заниження Позивачем податкових зобов'язань по сплаті митних платежів, а саме: занижено податкове зобов'язання по сплаті мита в періоді, що перевірявся, на загальну суму 92 696,12 грн; занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 29 752,2 грн; занижено податкове зобов'язання по сплаті додаткового імпортного збору в періоді, що перевірявся на загальну суму 1 144,92 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «КОМПЛЕКТ» (далі за текстом ВКФ «Комплект» (у вигляді ТОВ)), зареєстроване як суб'єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02.04.1996 року №0002495. Перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 13.11.1995 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.07.2016 року №22106561.

Відповідно до ч. 7 ст. 336, ч. 3 ст. 345, ч. 2 ст. 346 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, зі змінами, наказом ГУ ДФС в Одеській області від 13.04.2017 №1086, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків (на ІІ квартал 2017 року) на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області № 1086 від 13.04.2017 року ревізорами-інспекторами відділу митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання Виробничо-комерційною фірмою «КОМПЛЕКТ» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю () вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.07.2014р. по 31.03.2017р. відповідно до затвердженої програми перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником позивача, про проведення планової перевірки ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) було проінформовано письмовим повідомленням від 13.04.2017 №1237/14-05 з копією наказу від 13.04.2017 №1086 про призначення перевірки, які вручено під розписку 14.04.2017 головному бухгалтеру ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ).

За результатами зазначеної перевірки складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.07.2014 по 31.03.2017 роки № 667/15-32-14-10/13884689 від 21.06.2017 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, відомостями з Акту від 21.06.2017 року ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ), у перевіряємому періоді здійснювало господарську діяльність у вигляді зовнішньоекономічних операцій, а саме: виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; виробництво робочого одягу; оптова торгівля одягом i взуттям; неспеціалізована оптова торгівля (основний вид діяльності).

Судом встановлено, що у період з 01.07.2014 по 31.03.2017 ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) було імпортовано товар «Рукавиці захисні, трикотажні, з латексним покриттям жовтого кольору з пористою структурою, з внутрішньої сторони підшита бавовняна підкладка, зносостійкі, добре зчеплення при переміщенні предметів, використовуються в будівельній промисловості і транспорту, відповідають нормам EN420. RGS захисні рукавички. Виробник RAW-POL EXPORT-IMPORT. Торговельна марка REIS, країна виробництва Китай». Товар було імпортовано у зоні діяльності Одеської митниці ДФС за митними деклараціями: від 26.12.2014 №500060006/2014/4329; від 17.04.2015 №500060006/2015/2409; від 06.08.2015 №500060001/2015/14606; від 27.10.2015 №500060001/2015/19526; від 31.08.2016 №500060001/2016/9090.

Товар був задекларований за кодом згідно з УКТ ЗЕД 6116 10 80 00 (ставка мита 5%.) та на підставі зовнішньоекономічного контракту від 04.12.2014 №01-12, укладеного ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) з виробником товару фірмою RAW-POL EXPORT-IMPORT (Польша).

Як встановлено судом та зазначено в акті перевірки, перевіряючими в ході проведення перевірки було застосовано податкову інформацію, а саме: рішення Львівської митниці ДФС від 23.12.2016 №КТ-246-2016 про визначення коду товару та висновок Львівського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС України від 01.12.2016 року №149.

Відповідно до висновку Львівського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС України від 01.12.2016 №149 досліджуваний зразок товару є рукавичкою, яка пошита з текстильного матеріалу.

На підставі вищезазначеного Львівською митницею ДФС було прийнято рішення від 23.12.2016 №КТ-246-2016 про визначення коду товару, яким змінено код та опис товару задекларованого у тимчасовій митній декларації №209000019/2016/34571 ВКФ»КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ), а саме: класифіковано імпортований товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД 6216 00 00 00» (ставка мита за визначеним кодом згідно з УКТ ЗЕД - 7,6%).

Відповідно до рішення про визначення коду товару від 23.12.2016 №КТ-246-2016 ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) було подано додаткову митну декларацію від 30.12.2016 року №209000019/2016/41022 із зазначенням встановленого контролюючим органом коду імпортованого товару.

Згідно з викладеним в акті перевірки, інспектори-ревізори ГУ ДФС в Одеській області в ході перевірки позивача встановили, що товар, імпортований за митними деклараціями від 26.12.2014 №500060006/2014/4329, від 17.04.2015 №500060006/2015/2409, від 06.08.2015 №500060001/2015/14606, від 27.10.2015 №500060001/2015/19526, від 31.08.2016 №500060001/2016/9090: є ідентичним (за фізичними характеристиками) товару, заявленому за митною декларацією від 30.12.2016 №209000019/2016/0041022; ввезений на митну територію України у рамках одного зовнішньоекономічного договору від 04.12.2014 №01-12 від одного виробника RAW-POL EXPORT-IMPORT (Польща); має одну торговельну марку - REIS. А отже, повинен бути класифікований за кодом згідно з УКТ ЗЕД, визначеним у рішенні Львівської митниці ДФС №КТ-246-2016 від 23.12.2016 року, а саме за кодом УКТЗЕД 6216 00 00 00, за яким повна ставка ввізного мита становить - 40 %, а пільгова - 7,6%.

Встановлені порушення призвели до заниження ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ, () податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 12 251,49 грн., у тому числі податок на додану вартість в сумі 1 988,53 грн., мито у сумі 10 262,96 грн., які підлягають сплаті до Держбюджету України.

Відповідно до пункту 3.4.2 Акту перевірки перевіряючими зафіксовано, що протягом перевіряємого періоду, ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) у рамках зовнішньоекономічного контракту від 23.06.2015 №W-K-006-15, укладеного з компанією WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD (Китай) було імпортовано товар: «пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, ...намотана на бобіни… Виробник: WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD. Країна виробництва CN. Торгівельна марка: немає даних» 4 артикулів: Ne6/raw white, CVC Yarn for glove, Ne6/orange, CVC Yarn for glove, Ne6/blue, CVC Yarn for glove, Ne12/raw white, CVC Yarn for glove за наступними митними деклараціями: від 06.10.2015 №500060001/2015/18042; від 09.02.2016 №500060006/2016/1672; від 31.05.2016 №500060001/2016/5108; від 11.08.2016 №500060001/2016/8246; від 28.11.2016 №500060001/2016/12833.

Вищезазначений товар товар був задекларований за кодами згідно з УКТ ЗЕД: 5206 11 00 00 (артикули: Ne6/raw white, CVC Yarn for glove, Ne6/orange, CVC Yarn for glove, Ne6/blue, CVC Yarn for glove); 5206 12 00 00 (артикул: Ne12/raw white, CVC Yarn for glove). Ставка ввізного мита за вказаними кодами товарів - 0%.

Так, згідно акту перевірки вбачається, що відповідно до даних, що містяться у товаросупровідних документах, які надавались до митного оформлення, опису графи 31 МД товари: «пряжа для рукавичок бавовняна однониткова … артикулів: Ne6/raw white, CVC Yarn for glove, Ne6/orange, CVC Yarn for glove, Ne6/blue, CVC Yarn for glove» задекларовані за кодом згідно з УКТ ЗЕД 5206 11 00 00 та «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, (не для шиття)….. артикул - Артикул Ne12/raw white, CVC Yarn for glove», задекларований за кодом згідно з УКТ ЗЕД 5206 12 00 00, що були ввезені за митними деклараціями від 06.10.2015 №500060001/2015/18042, від 09.02.2016 №500060006/2016/1672, від 31.05.2016 №500060001/2016/5108, від 11.08.2016 №500060001/2016/8246, від 28.11.2016 №500060001/2016/12833 є ідентичними товару, імпортованому за зазначеним контрактом від 23.06.2015 №W-K-006-15 за МД від 22.02.2017 №500060702/2017/2433.

При цьому перевіряючими зазначено, що ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) 24.01.2017 було подано до митного оформлення за МД №500060702/2017/859 два товари: товар №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, (не для шиття), не розфасована для роздрібної торгівлі, з волокон не підданих гребенечесанню, просочена полімерним матеріалом, склад штапельні волокна зі складного поліефіру 32+/-0,1%, бавовна 68+/-0,1%, з лінійною щільністю 975+/-5 децитекса, намотані на бобіни: - Артикул Ne6/raw white, CVC Yarn for glove, -11125 кг.(2670 котушок); - Артикул Ne6/orange, CVC Yarn for glove, -1002 кг.(240 котушок);-Артикул Ne6/blue, CVC Yarn for glove, -2000 кг.(480 котушок). Виробник: WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD. Країна виробництва CN. Торгівельна марка: немає даних»; товар №2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, (не для шиття), не розфасована для роздрібної торгівлі, з волокон не підданих гребенечесанню, просочена полімерним матеріалом, склад штапельні волокна зі складного поліефіру 31+/-0,1%, бавовна 69+/-0,1%, з лінійною щільністю 483+/-5 децитекса, намотані на бобіни:- Артикул Ne12/raw white, CVC Yarn for glove -5000 кг (всього 1200 котушок). Виробник: WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD. Країна виробництва CN. Торгівельна марка: немає даних»

Одеською митницею ДФС було відмовлено у митному оформленні та надано картку відмови від 22.02.2017 № 500060702/2017/00058, у зв'язку з порушенням декларантом ТОВ «ТЕРМІНАЛ ЮГ» процедури декларування товарів, передбаченої ст.257 Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI та не заявлення відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення. Зазначений товар ввезено до України за тимчасовою митною декларацією типу ІМ 40 ТН від 28.01.2017 № 500060702/2017/1129. При цьому, з метою встановлення характеристик товарів, визначальних для їх класифікації згідно з УКТ ЗЕД, було здійснено взяття проб (зразків) зазначених товарів (акт про взяття проб (зразків) від 27.01.2017 №6).

Як встановлено судом, ревізори-інспектори ГУ ДФС в Одеській області, посилаються на податкову інформацію, а саме: висновок Одеського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС України № 1 від 09.02.2017 року на підставі якого, прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-509-2017 від 14.02.2017 року щодо товарів №№1,2 ввезених за МД від 28.01.2017 № 500060702/2017/1129.

На підставі вищезазначеного, Одеською митницею було змінено код та напис товарів, а саме: товари №1, №2 класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 5509 53 00 00,. Відповідно пільгова ставка мита становить - 4,0%, а повна - 15%. Декларантом було подано додаткову митну декларацію від 22.02.2017 №500060702/2017/2433.

Підсумовуючи вищезазначене фахівці контролюючого органу в акті перевірки зазначили, що товари №№1,2, імпортовані за митними деклараціями від 06.10.2015 року №500060001/2015/18042, від 09.02.2016 року №500060006/2016/1672, від 31.05.2016 року №500060001/2016/5108, від 11.08.2016 року №500060001/2016/8246, від 28.11.2016 року №500060001/2016/12833 є ідентичними товару заявленому в МД від 22.02.2017 року №500060702/2017/2433, а отже повинні класифікуватись за кодом згідно з УКТ ЗЕД, визначеним у рішенні про визначення коду товару №КТ-509-2017 від 14.02.2017, прийнятому Одеською митницею ДФС, а саме 5509 53 00 00, пільгова ставка мита якого складає 4,0%.

Встановлені порушення призвели до заниження ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ, () податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 95 000,89 грн., у тому числі податок на додану вартість в сумі 15 833,47 грн., ввізне мито у сумі 79 167,41грн., які підлягають сплаті до Держбюджету України.

Відповідно до пункту 3.2.1. Акту від 21.06.2017 року фахівцями ГУ ДФС в Одеській області проведено перевірку ВКФ «КОМПЛЕКТ» щодо повноти декларування транспортних витрат, понесених при транспортуванні вантажів.

Як зазначено в акті перевірки, протягом періоду, що підлягав перевірці, імпортування товарів здійснювалось на умовах поставки CIF- Одеса, EXW-Recklinghausen, FCA - Julianow та FOB (Ningbo, Shanghai, Qingdao, Xingang).

Судом встановлено, що транспортно-експедиційні послуги з перевезення товарів за період з 01.07.2014 по 31.03.2017 надавались: ТОВ «Термінал Юг» () за контрактом від 28.09.2012 року № 01280912. (морським транспортом) та ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_7) за договором від 15.12.2014 року (автомобільним транспортом).

Перевірку достовірності декларування підприємством складових митної вартості імпортованих товарів здійснено шляхом співставлення задекларованих транспортних витрат та даних про транспортні витрати, зазначених у рахунках та актах виконаних робіт ТОВ «Термінал Юг» () за контрактом від 28.09.2012 року №01280912 та ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_7) за договором від 15.12.2014.

За результатами співставлення актів виконаних робіт та розрахунків, перевіряючі встановили відсутність розподілу витрат на перевезення до кордону України та після ввезення товарів на територію України.

Таким чином, в ході перевірки було встановлено порушення ч.11 ст. 58 МК України, що призвели до заниження податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 16340,87 грн., в т.ч. ввізне мито - 3265,75 грн., додатковий імпортний збір - 1144,92 грн., ПДВ - 11930,2 грн.

Отже, як вбачається з висновків Акту № 667/15-32-14-10/13884689 від 21.06.2017 року, фахівцями контролюючого органу встановлено порушення ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ): пункту 2 частини 2 статті 52, частини 4, пункту 5 частини 10, пункту 2 частини 11 статті 58, частин 1, 7 статті 69 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, із змінами та доповненнями, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті мита в періоді, що перевірявся, на загальну суму 92 696,12 грн; пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 29 752,2 грн; Закону України від 28.12.2014 №73-VIII «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті додаткового імпортного збору в періоді, що перевірявся на загальну суму 1 144,92 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними висновками, позивач надав заперечення на Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ВКФ «Комплект» (у вигляді ТОВ) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.07.2014 по 31.03.2017 роки» № 667/15-32-14-10/13884689 від 21.06.2017 року.

За результатами розгляду заперечень позивача від 23.06.2017 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області надано відповідь, в якій зазначено, що позивачем не надано додаткових документів та не наведено ніяких обґрунтованих доводів, які стосуються правильності класифікації товарів, а отже висновки акуту перевірки від 21.06.2017 року відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі висновків вказаного Акту перевірки Відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення від 03.07.2017 року: № , відповідно до якого було нараховано мито та штрафні санкції на загальну суму 115 870, 15 грн.; №, відповідно до якого було нараховано податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України, та штрафні санкції у розмірі 37 190, 25 грн.; № , відповідно до якого було нараховано додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на територію України у сумі 1144,92грн. та штрафні санкції у розмірі 286,23грн.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 Митного кодексу України встановлено, що митне регулювання здійснюється на основі принципу виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи.

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 11 Митного кодексу України одним із безпосередніх завдань митних органів щодо здійснення митної справи є ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), яка, за визначенням у преамбулі Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001 № 2371-III, є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Відповідно до частини 7 статті 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Згідно статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 3 статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, тощо. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (ст. 345 МК України).

Статтею 346 МК України встановлено підстави та порядок проведення органами доходів і зборів документальних виїзних перевірок.

Відповідно до ч.1 ст. 346 МК України зазначено, що документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного органу доходів і зборів з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Частинами 2, 3 ст. 346 МК України встановлено, що документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку органу доходів і зборів та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб органу доходів і зборів перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні органу доходів і зборів. Проведення документальних планових виїзних перевірок здійснюється органами доходів і зборів на підставі квартальних планів, які формуються ними самостійно, виходячи з результатів аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками. Порядок планування органами доходів і зборів виїзних перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом, з 03.05.2017 по 15.06.2017 року ревізорами-інспекторами Головного управління ДФС в Одеській області було проведено планову виїзну перевірку ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи за період з 01.07.2014 по 31.03.2017 року.

У відповідності до програми проведення перевірки встановлено перелік питань, що підлягають перевірці, а саме: відповідність статних документів даним, заявленим в обліковій картці суб'єкта ЗЕД; відповідність зовнішньоекономічних договорів (контрактів) відомостям, зазначеним у ВМД; наявність контрактів на надання послуг та стан їх виконання; правильність визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованість та законність надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; правильність класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; відповідність фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законність переміщення товарів через митний кордо України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або хз вивезення з цієї території.

Відповідно до ст. 67 МК України встановлено структуру та застосування Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД).

Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Питання щодо класифікації товарів врегульовано статтею 69 Митного кодексу України.

Так, згідно з ч.ч.1,2,3,4,5 ст. 69 МК України зазначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною 6 ст. 69 МК України зазначено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як вже встановлено судом, відповідач при проведенні перевірки правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, використовував податкову інформацію побудовану на висновках лабораторних досліджень Львівського відділу з питань експертизи та досліджень ДФС від 01.12.2016 року №149 та Одеського відділу з питань експертизи та досліджень від 09.02.2017р. №1, а саме: рішення Львівської митниці про визначення коду товару від 23.12.2016 року №КТ-246-16, яке прийнято відповідно до МД №209000019/2016/034421 від 21.11.2016 року; рішення Одеської митниці про визначення коду товару від 14.02.2017 року №КТ-59-2017 стосовно МД №500060702/2017/000859 від 24.01.2017 року.

Визначення коду товару згідно УКТЗЕД здійснюється відповідним підрозділом Митниці згідно з Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 за №650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року за №1085/21397 (надалі - Порядок №650).

Цей Порядок визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (надалі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі - УКТ ЗЕД).

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Порядку №650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно п.п.9 та 10 розділу ІІІ Порядку №650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу.

Оскільки вищезазначені митні декларації сформовані в рамках зовнішньоекономічних контрактів ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) від 04.12.2014 року №01-12 укладеного з виробником товару фірмою RAW-POL EXPORT-IMPORT (Польша) та від 23.06.2015 року №W-K-006-15 укладеного з компанією WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD (Китай), відповідач дійшов висновку щодо порушення з боку позивача ч.1,7 статті 69 МК України та основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про митний тариф України від 19.09.2013 року №584-VIII.

Тобто, керуючись лише інформацією митних органів щодо інших митних декларацій позивача, які взагалі не були предметом перевірки, представники контролюючого органу дійшли висновку, що імпортований товар (код згідно УКТ ЗЕД 6116 10 80 00 , митна ставка 5%) за митними деклараціями від 26.12.2014 року №500060006/2014/4329, від 17.04.2015 року №500060006/2015/2409, від 06.08.2015 року №500060001/2015/14606, від 27.10.2015 року №500060001/2015/19526, від 31.08.2016 року №500060001/2016/9090, є ідентичним до імпортованого товару за МД № №209000019/2016/034421 від 21.11.2016 року та відповідно має інший код згідно УКТ ЗЕД 6216 00 00 00, митна ставка якого складає 7,6%.

Суд критично ставиться до таких висновків фахівців контролюючого органу з огляду на наступне.

Так, ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) у вищевказаних митних деклараціях зазначено імпортований товар, зокрема: «Рукавички трикотажні для захисту від механічного впливу» та встановлено код згідно УКТ ЗЕД 61161080, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними митними деклараціями.

Суд зазначає, що в Україні для класифікації товарів використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), яка є товарною номенклатурою Митного тарифу України і встановлюється Законом України «Про Митний тариф України». Міжнародною основою УКТ ЗЕД є Гармонізована система опису та кодування товарів (далі ГС).

Класифікація товарів здійснюється із застосуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, які побудовані на основі Пояснень версії 2012 року та пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 № 401 (далі - Пояснення до УКТ ЗЕД).

Згідно з додатком до Закону України «Про Митний тариф України» (в редакції чинній на момент подання спірних МД) судом встановлено, що вищевказаний імпортований Позивачем товар відноситься до групи 61 «Одяг та додаткові реві до одягу, трикотажні» та має код згідно УКТ ЗЕД 61161080 (рукавички, мітенки, рукавиці, трикотажні: просочені або покриті пластмасою або гумою) митна ставка. А отже, зазначений імпортований товар відповідає встановленому декларантом коду УКТ ЗЕД (на час декларування митна ставка складала 5%)

При цьому, суд зазначає, що до митних декларацій ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ» 26.12.2014 року №500060006/2014/4329, від 17.04.2015 року №500060006/2015/2409, від 06.08.2015 року №500060001/2015/14606, від 27.10.2015 року №500060001/2015/19526, від 31.08.2016 року №500060001/2016/9090 контролюючим органом не проводились експертні дослідження імпортованого товару, не приймались рішення щодо зміни коду та опису товару та взагалі на момент розмитнення не зазначено жодних зауважень, що спростовує доводи відповідача стосовно невірної класифікації товару.

Суд вважає за необхідне зауважити, що під час розмитнення контролюючим органом не вжито всіх необхідних заходів для встановлення невідповідностей імпортованого товару згідно кодам УКТ ЗЕД, а тому встановлені контролюючим органом порушення, які ґрунтуються на співставленні митних декларацій в рамках одного й того ж зовнішньоекономічного контракту не можуть бути єдиним та належним доказом.

Щодо перевірки правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями:від 06.10.2015 року №500060001/2015/18042; від 09.02.2016 року №500060006/2016/1672; від 31.05.2016 року №500060001/2016/5108; від 11.08.2016 року №500060001/2016/8246; від 28.11.2016 року №500060001/2016/12833 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ревізори шляхом співставлення вищезазначених декларацій з висновками Одеського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС України №1 від 09.02.2017 року, на підставі яких прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-509-2017 від 14.02.2017 року, вказаного у митній декларації від 28.01.2017 року №500060702/2017/1129 дійшли висновків щодо ідентичності імпортованих товарів в зазначених деклараціях.

Враховуючи те, що рішенням Одеської митниці ДФС було визначено інший код та опис імпортованого товару згідно УКТ ЗЕД за МД№ №500060702/2017/1129 від 28.01.2017, а саме: товар №1 - «пряжка для рукавичок бавовняна однониткова (не для шиття), лінійна щільність 975+/-5 децитекса» код УКТ ЗЕД та товар №2 - «пряжка для рукавичок бавовняна однониткова (не для шиття), лінійна щільність 483+/-5 децитекса» код УКТ ЗЕД (митна ставка яких 0%) було замінено на «однониткову вибілену пряжку із синтетичних шпательних волокон» за одним кодом УКТ ЗЕД (пільгова митна ставка 4%).

Так, згідно з додатком до Закону України «Про Митний тариф України» (в редакції чинній на момент подання спірних МД) судом встановлено, що імпортований товар №1 та №2 (зазначений у митних деклараціях в рамках зовнішньоекономічного контракту укладеного між ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ та компанією WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD) - «пряжа для рукавичок бавовняна однониткова» за кодами згідно УКТ ЗЕД № та відносяться до розділу XI «Текстильні матеріали та текстильні вироби» до групи №52 - бавовна.

Судом встановлено, що вищевказаний товар вже перевірявся митним органом, що підтверджується наявним в матеріалах справи висновком Одеського управлінням з питань експертизи та досліджень №149 від 14.03.2014 року, яким за результатами перевірки властивостей зразків товару №1 та товару №2, було встановлено відсутність суперечностей імпортованого товару відомостям наведеним у текстовому описі гр. 31 МД ІМ 40 ТН від 04.03.2014 №500060001/2014/007265 року, що спростовує доводи представника відповідача.

Так, судом встановлено, що імпортовані товари №1 та №2 за митними деклараціями що перевірялись за період з 01.07.2014 по 31.03.2017 року відповідають встановленим декларантом кодам УКТ ЗЕД 5206 11 00 00 та 5206 12 00 00, оскільки протилежне не доведено відповідачем.

За змістом частини 5 статті 43 Митного кодексу України, у разі ввезення на митну територію України, після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, митний контроль закінчується.

Судом встановлено, що під час проведення митного оформлення ввезеного позивачем товару у перевіряємий період 2014-2017 рр., митні процедури були здійсненні митним органом у повному обсязі та зауважень щодо заявленого коду товару у митниці не виникло. Як наслідок, митне оформлення було завершене, товар випущений у вільний обіг

Аналіз приписів ст. 69 МК України та вищенаведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Водночас, таких обставин у даній справі судом не встановлено.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, за виключенням випадку коли така помилка була наслідком протиправних дій імпортера, зокрема, зазначення у митній декларації недостовірних відомостей.

Однак, доказів щодо зазначення позивачем недостовірних даних в описі товару відповідачем не надано.

За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів,з урахуванням отриманих фактичних відомостей щодо розміру транспортних витрат понесених ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) за надання послуг транспортування ФОП ОСОБА_1 (автомобільне перевезення) та ТОВ «Термінал Юг» (морське перевезення) імпортованих товарів, ГУ ДФС в Одеській області під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску визначено митну вартість імпортованих товарів за митними деклараціями: від 26.12.2014 №500060006/2014/4329, від 17.04.2015 №500060006/2015/2409, від 17.06.2015 №500060001/2015/11482, від 30.06.2016 №500060001/2016/6291, від 31.08.2016 №500060001/2016/9090, від 24.10.2016 №500060001/2016/11248, від 30.08.2014 №500060001/2014/29261, від 06.11.2014 №500060001/2014/36971, від 05.02.2015 №500060001/2015/2568, від 05.02.2015 №500060001/2015/2576, від 05.02.2015 №500060001/2015/2907, від 07.04.2015 №500060001/2015/7867 встановлено заниження фактичного розміру транспортних витрат.

В ході перевірки встановлено відсутність розподілу витрат на перевезення до корду України та після ввезення на територію України. Що призвело до заниження податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 16340,87 грн., в т.ч. ввізне мито - 3265,75 грн., додатковий імпортний збір - 1144,92 грн., ПДВ - 11930,2 грн.

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Пунктом 5 частини 10 цієї статті передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

До митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню, зокрема витрати на транспортування після ввезення (частина 11 статті 58 МКУ).

Суд зазначає, що в ході перевірки ревізорами-інспекторами не було враховано документи подані до митниці під час оформлення митних декларацій, згідно з якими доводи представника відповідача спростовуються.

Так, в матеріалах справи наявні наступні документи, що були враховані митним органом при здійсненні митного контролю та пропуску імпортованого товару у вільний обіг, а саме: договір транспортно-експедиційного обслуговування від 15.12.2014 року між ВКФ «КОМПЛЕКТ» у вигляді ТОВ та ФОП ОСОБА_1; довідка від 09.04.2017 року щодо транспортних витрат; акт виконаних робіт (послуг) від 17.04.2015 №СФ-00000004; рахунок фактура від 17.04.2015 року №СФ-00000004; довідка про транспортні витраті від 22.12.2014 року; акт виконаних робіт (послуг) №СФ-00000010 від 26.12.2014 року; рахунок-фактура від 26.12.2014 року №СФ00000010; довідка про транспортні витрати від 16.06.2016 року; акт виконаних робіт (послуг) № СФ 0000008 від 18.06.2015 року; рахунок фактура №№ СФ 0000008 від 18.06.2015 року; довідка про транспортні витрати від 29.06.2016 року; ; акт виконаних робіт (послуг) № СФ00000021 від 01.07.2016 року; рахунок-фактура № СФ00000021 від 01.07.2016 року; довідка про транспортні витрати від 29.08.2016 року; акт виконаних робіт (послуг) від 01.09.2016 року №СФ-00000030; рахунок-фактура від 01.09.2016 року №СФ-00000030; довідка про транспортні витрати від 24.10.2016 року; акт виконаних робіт (послуг) СФ-00000034 від 25.10.2016 року; договір транспортно-експедиційних послуг від 28.09.2012 року №01280912 між ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) та ТОВ «Термінал Юг»; довідка про транспортні витрати від 30.01.2014 №201501/02; довідка про транспортні витрати від 26.08.2014 року за договором №01280912; акт надання послуг №138 від 29.08.2014 року; довідка про транспортні витрати від 30.01.2014 №201501/03; акт надання послуг №21 від 23.02.2015 року; довідка про транспортні витрати від 21.10.2014 року за договором №01280912; акт надання послуг від 25.11.2014 року № 197; довідка про транспортні витрати від 30.01.2014 року №201501/01; довідка про транспортні витрати від 03.04.2015 року № 201504/01; рахунок №66/1 від 20.05.2015 року; акт надання послуг № 209 від 02.11.2015 року.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599, до зазначених документів, серед іншого можуть належати:

- рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи;

- калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність, тарифна ставка.

Слід зазначити, що постачання товару за вищезазначеними деклараціями здійснювалось на умовах FCA "франко-перевізник" згідно Інкотермс 2010. Відповідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010 термін FCA "франко-перевізник" означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по поставці товару, який пройшов митне очищення для ввезення, з моменту передачі його в розпорядження перевізника в обумовленому пункті. При відсутності вказівки покупця про такий пункт, продавець має право визначити такий пункт сам серед низки подібних пунктів, де перевізник приймає товар у своє розпорядження.

Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), - це міжнародні правила по тлумаченню найбільш широко використовуваних торгових термінів в області зовнішньої торгівлі, у них зазначені яка з сторін договору купівлі - продажу повинна здійснити необхідні для перевезення та страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, та які витрати несе кожна з сторін.

Обрані сторонами умови зовнішньоекономічного договору умови поставки товару визначають те, які витрати включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари або іншими словами, визначають конкретні складові митної вартості товарів.

Щодо не визначення у довідці умов постачання товару, суд зазначає, що законодавством не визначені обов'язкові реквізити, які повинні бути у довідці про транспортні витрати, у тому числі умови постачання, тому їх відсутність у довідці не може бути причиною для відмови у митному оформленні за контрактною ціною товару.

Умови постачання товару вказані у контракті, у інвойсі, у специфікації, у експортній декларації, які були надані до митного оформлення.

Таким чином, суд вважає, що контролюючим органом безпідставно встановлено заниження фактичного розміру транспортних витрат понесених ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) та задекларованими у митних деклараціях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що встановлені відповідачем в акті перевірки порушення не знайшли документального підтвердження при розгляді даної справи, докази зворотнього у справі відсутні.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування своїх висновків в Акті від 21.06.2017 №667/15-32-14-10-11/13884689, в його заперечення не містять аргументів, відмінних від висновків Акту перевірки, обґрунтованість яких досліджена судом вище.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Головним управлінням ДФС в Одеській області не доведена обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України (в чинній редакції) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виконуючи завдання адміністративного судочинства, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Виробничо-комерційної фірми "КОМПЛЕКТ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю підлягають задоволенню, а оскаржувані рішення - скасуванню як протиправні, адже відповідачем не доведена їх законність.

Відповідно до основних засад (принципів) адміністративного судочинства передбачених ч.3 ст. 2 КАС України встановлено, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) задоволені, суд вважає за необхідне стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2317,36 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Виробничо-комерційної фірми "КОМПЛЕКТ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2017 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2017 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 03.07.2017 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ВКФ «КОМПЛЕКТ» (у вигляді ТОВ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2317(дві тисячі триста сімнадцять)грн. 36 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Аракелян

.