Справа № 593/1317/17
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/83/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"20" грудня 2017 р. м.Бережани

в складі:

головуючої судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, поданим його представником ОСОБА_2 до відповідачів Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та начальника СРПП №-2 ПП Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_2 звернувся в інтересах позивача ОСОБА_1 в суд із позовом до Монастирського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 24 вересня 2017 року близько 10 год. позивач рухався автомобілем марки «Мерседес Бенц» з реєстраційним номером ВО3165ВТ по вул.Шевченка м.Монастириська та звернув на вул.Л.Українки, після цього його було зупинено працівниками патрульної поліції та заявлено про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, оскільки при виконанні повороту ним не було увімкнено показчик повороту. Проти вчинення правопорушення позивач заперечував, оскільки показник повороту ним був увімкнений заздалегідь перед початком маневру повороту і він був автоматично вимкнений із поворотом керма автомобіля при завершенні такого маневру, що передбачено конструкцією його транспортного засобу. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить визнати протиправною і скасувати постанову начальника СРПП №2 ПП Монастирського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 серії БР №812926 від 24.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п»ять) гривень та закрити провадження у справі.

У судове засідання позивач та його представник не з»явились, представник ОСОБА_2 подав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та слухати справу у відсутності сторони позивача.

Відповідач начальник СРПП №2 ПП Монастирського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомленим про час, день та місце слухання справи, заяви про слухання справи у його відсутності не подав. На підтвердження заперечення проти позову відповідачем додано диск з відеоматеріалом вчинення правопорушення, у підготовчому судовому засіданні позову не визнав.

Представник відповідача Монастирського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належнм чином, заяв про слухання справи у його відсутності не подав.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення проти позову, в якому також просить справу розглянути без його участі. В запереченні проти позову відповідач посилається на безпідставність позову, оскільки скоєне правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор, зазначає, що згідно п.2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція) постанова у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2,3 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, тому позов до задоволення не підлягає.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, заперечення проти позову, всебічно перевіривши матеріали справи, докази, надані сторонами по справі, переглянувши відеозапис, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 812926 від 24.09.2017 року випливає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за не увімкнення світлового показника повороту при здійсненні маневру.

Як вбачається із матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення не складався, натомість відповідачем відразу, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає безпідставним посилання сторони відповідача на те, що згідно Інструкції, у справі зазначеної категорії протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом. За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: за ст.77, ч.1 та ч.3 ст.85, ст.107, ч.3 ст.109, ч.3 ст.116-2, ст.134, ст.135, ст.185-3 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адмінстягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи на міці його вчинення, а не за місцемзнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягає.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З досліджених судом відеоматеріалів, які додані до матеріалів справи, судом встановлено, що ці відеоматеріали записані на DVD-R диск, де міститься 2 коротких відео із записами камери з салону поліцейського автомобіля, на яких знято рух поліцейського авто та зупинення транспортного засобу позивача ОСОБА_1

Відповідно до ст.75 та ст.76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДР передбачено, що сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту повинні бути увімкнені перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Із відео не вбачається, що позивач перед виконанням повороту не дотримався правил дорожнього руху, тобто не увімкнув світловий показник повороту, а його (позивача) пояснень з цього приводу на місці не отримано. Суд також критично оцінює згадане відео в якості належного доказу (ст.73 КАС України) щодо дати та часу вчинення дій, які ставляться у вину позивачу. Так, згідно оскаржуваної постанови датою вчинення відповідних дій, викладених у постанові є 24 вересня 2017 року 10 год. 10 хв., натомість на відео зазначено дату зйомки 21.03.2016 року та 22 год. 28 хв.

А тому, дане відео не може вважатися достовірним та достатнім доказом в обґрунтування заперечення сторони відповідача, оскільки фактично є єдиним доказом сторони відповідача, однак з його аналізу неможливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, а саме що позивач за вказаних у оскаржуваній постанові обставин при виконанні маневру не увімкнув світловий показник повороту, оскільки на відео видно лише закінчення такого маневру.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналіз ст.251 КУпАП свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Так, в доданих відповідачем до адміністративного позову відеоматеріалах відсутні відомості, які б підтверджували, що працівник поліції складав протокол про адмінправопорушення, оскільки позивач не погоджувався із висунутими звинуваченнями про вчинення правопорушення. А у випадку незгоди із таким рішенням, відповідальна особа органу поліції зобов»язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, чого не було зроблено, що підтверджено на відео.

Інші відомості, що стосуються вчинення чи невчинення правопорушення, на відеозаписі відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП.

Враховуючи, що начальник СРПП №2 ПП Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення з накладенням штрафу в розмірі 425 грн. на місці зупинки транспортного засобу, не складаючи при цьому протоколу про адміністративне правопорушення, належних і допустимих доказів, які б у своїй сукупності були достатніми для підтвердження факту не ввімкнення позивачем показника повороту перед виконанням маневру, сторона відповідача не надала, а тому не довела законність свого рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що згадана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.122, ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Рішенням Конституційного Суду України №1-11/2015 від 26.05.2015 року, ст. ст. 72, 73, 75, 76, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника СРПП №2 ПП Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 серії БР №812926 від 24 вересня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за фактом подій, які мали місце за обставин, зазначених у постанові начальника СРПП №2 ПП Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 серії БР №812926 від 24 вересня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4