Справа № 817/1677/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2018 року м. Рівне №817/1677/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Птюшинська І.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача 1, 2: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" до ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області, ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, до відповідачів про визнання протиправними дій посадових осіб відповідачів щодо складання довідки про здійснення габаритно-вагового контролю від 06.09.2017; акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0152628 від 06.09.2017; розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів до акту №0152628 від 06.09.2017; визнання протиправною та скасування постанови №011592 від 31.10.2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що за результатами проведеної 06.09.2017 року перевірки, ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області складені: акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії №0152628, довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 06.09.2017 року та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів до акту №0152628 від 06.09.2017. Крім того, 31.10.2017 ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №011592 за порушення позивачем ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Однак, позивач не погоджується із зазначеними актом, довідкою, розрахунком та постановою і стверджує, що відповідачем не надані водію на ознайомлення документи, складені під час перевірки, не прийняті до уваги пояснення позивача під час розгляду справи щодо встановленого порушення. Крім того, позивач стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки водій здійснював перевезення вантажу висівки пшеничні, вантаж перевозився насипом, а автомобіль є самоскидом. Показники отримані в результаті габаритно-вагового контролю є хибними, оскільки автопоїзд був завантажений сипучим вантажем, який не міг бути розподілений нерівномірно та як наслідок допустити перевантаження на вісь автопоїзду. Також, автопоїзд був технічно справний, його загальна вага склала до 39,3т, а навантаження на осі становила: 1 7,16; 2 11,92; 3 6,78; 4 6,76; 5 6,68 тони. Звертає увагу на те, що відповідач, встановивши перевищення вагових параметрів мав би заборонити подальший рух транспортного засобу. В той же час, так як перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, то його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Також під час габаритно-вагового контролю не був представлений протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі, що є порушення пунктів 12 і 13 Порядку №879. Водію не було повідомлено назву вагового комплексу, на якому здійснювалося габаритно-ваговий контроль, хоча посадовими особами ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області зроблені висновки про перевантаження транспортного засобу на вісь. В акті та інших документах про результати здійснення габаритно-вагового контролю не міститься будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування сипучий стан вантажу тощо.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачів подав до суду відзив в якому зазначив, що 06 вересня 2017 року контролюючими особами ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області, відповідно до направлення на перевірку від 06.09.2017 № 026226, на а/д Київ-Одеса 450 км, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. В межах компетенції, відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1. Під час перевірки зясовано, що даний транспортний засіб належить ОСОБА_4 За результатами рейдової перевірки встановлено, що зазначений транспортний засіб виконує внутрішні перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, зокрема, навантаження на одиночну вісь склало 11,92 т при допустимих 11 т. Після зважування транспортного засобу оператором ГВК надано квитанцію про результати зважування, інспекторами складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 06.09.2017 №0152628 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.09.2017. Також вказав, що згідно вимог Правил Дорожнього Руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Згідно із Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Тобто, лише автомобільний перевізник і водій відповідають за кріплення вантажу, а також за його зміщення під час руху транспортного засобу. Отже, ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області під час перевірки діяв в межах своїх повноважень та згідно з чинним законодавством. Крім того, водієм не було надано працівникам ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами з перевезення вантажу великоваговим транспортом у разі перевищення ним вагових обмежень, що є порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту про що складений відповідний акт. Під час розгляду вказаного порушення ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області було зясовано, що правомірність використання у своїй підприємницькій діяльності транспортного засобу марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ТОВ «Ренамакс Логістик» відповідно до договору оренди вказаного транспортного засобу. Розгляд справи щодо встановленого порушення відбувався за участю представника зазначеного Товариства. 31.10.2017 ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №01159 до ТОВ «Ренамакс Логістик» у вигляді штрафу в сумі 1700грн. за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області при прийнятті оскаржуваної постанови діяло в межах своїх повноважень та згідно з чинним законодавством. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав пояснення, викладені в письмових запереченнях.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд виходить з такого:

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2017 року контролюючими особами ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області, відповідно до направлення на перевірку від 04.09.2017 №026226, на а/д М05 Київ-Одеса (км450км+500), проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. Під час вказаного рейду, інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В результаті габаритно-вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюються з порушеннями п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що передбачає за спеціальними правилами дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35м), за довжиною 22м (для маршрутних транспортних засобів 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів 11,5т), здвоєні осі 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м, а саме: перевищення осьового навантаження на одиночну вісь склало 11,92т при допустимих 11 т.

Після зважування транспортного засобу, оператором габаритно-вагового контролю надано квитанцію про результати зважування, інспекторами складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 06.09.2017 №0152628 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту, а також складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.09.2017 №0157161.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і яка реалізує державну політику з питань безпеки на транспорті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедура взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначена спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства Внутрішніх Справ України №1007/1207 від 10.12.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 за № 215/24992 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування»,

Відповідно до п. 2-4 зазначеного Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», «Про міліцію», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів;

3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422;

4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1);

5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2);

8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3);

9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Із викладеного вбачається, що відповідачі уповноважені на здійснення заходів щодо перевірки габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах та складанні відповідних документів за наслідками такої перевірки.

Доводи позивача щодо ненадання для ознайомлення документів, щодо вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю та їх точність не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Документи, що свідчать про справність ваг, зокрема свідоцтво про повірку та сертифікацію додано до справи і відповідно до Інструкції з експлуатації, ваги, якими здійснювалося зважування, є пересувними автомобільними, мають свідоцтво про повірку, яке чинне до 16.06.2018. При цьому, на підтвердження своїх доводів щодо ненадання документів йому на ознайомлення, не надано жодних доказів, а відтак такі доводи є не обґрунтованими.

Щодо посилань позивача на його право приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб, суд звертає увагу на таке.

Пунктом 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 (далі Порядок здійснення габаритно-вагового контролю) передбачено, що повторне зважування це будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу вїзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї.

Відповідно до п.23 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, власник великовагового транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Згідно з п.24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.

Із викладеного слідує, що приведення вагових параметрів до встановлених нормативів та здійснення повторного габаритно-вагового контролю є виключним правом власника транспортного засобу, натомість представником позивача не було надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялись дії з метою приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб, тому зазначені доводи є безпідставними.

В той же час, суд погоджується із твердженнями позивача про те, що ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Одеській області при виявленні порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів мав заборонити подальший рух та затримати такий транспортний засіб, оскільки такі вимоги передбачені пп.21, 22 Порядку №879.

Однак, суд звертає увагу на те, що вчинення вказаних дій є обовязком відповідачів і їх неналежне виконання останніми не є правовою підставою для визнання протиправними дій щодо складання документів за наслідками проведення перевірки та встановлення порушень Правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Одночасно суд наголошує, що форма документів (акт, довідка), складених ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Одеській області за наслідками перевірки позивача, затверджена нормативно-правовими актами, зокрема, Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства Внутрішніх Справ України №1007/1207 від 10.12.2013 та Порядком №879 згідно з додатками, і зазначення у таких документах будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, чинним законодавством не передбачено.

Також позивач на підтвердження своєї позиції посилається на те, що ним перевозився сипучий вантаж пшеничні висівки, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Разом з тим, пп. а) п.2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, за кріплення вантажу, а також за його зміщення під час руху транспортного засобу відповідають лише автомобільний перевізник та водій незалежно від виду вантажу та його групи.

Посилання позивача на відсутність методики виконання вимірювань по осьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів, що перевозять рідкий чи сипучий вантаж не є єдиною та безумовною підставою визнання протиправними дій контролюючих осіб ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області по складанню документів за наслідками перевірки.

В той же час суд звертає увагу на те, що Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року №1007/1207, в повній мірі визначено механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, а наказом Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 затверджено вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування.

Отже, відсутність розробленої методики проведення габаритно-вагового контролю, на яку посилається позивач, не спростовує вчинення ним правопорушення зафіксованого ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області.

Крім того, пункт 19 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, на яку посилається позивач, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 671 від 30.08.2017.

Також в судовому засіданні встановлено, що станом на час проведення перевірки, ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області встановлено належність транспортного засобу ОСОБА_5. Оскільки будь-яких інших документів, які б підтверджували правомірність використання транспортного засобу ОСОБА_3 не надавались, то, відповідно, останнім були складені документи за наслідками встановленого порушення на власника транспортного засобу, тобто на ОСОБА_5

За наведених обставини суд прийшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області при складанні акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії ВН №0152628 від 06.09.2017, довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 06.09.2017 року та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів до акту №0152628 від 06.09.2017 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Разом з тим, згідно із нормами пп.25-26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше ніж протягом 2-х місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи субєкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа субєкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Судом встановлено, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень була направлена до ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області.

18.10.2017 ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області повідомило ОСОБА_5 про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт буде розглянута 24.10.2017 о 10 год.

Натомість, 24.10.2017 на розгляд справи прибув представник ТОВ «Ренамакс Логістик», надавши договір оренди транспортного засобу, укладеного із ОСОБА_5, який підтверджував правомірність використання товариством у своїй підприємницькій діяльності транспортного засобу марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1.

Розгляд справи був відкладений до 31.10.2017р. і цього ж числа прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача за надання послуг з перевезення вантажу великоваговим транспортом без дозволу, що дає право на рух автомобільному дорогами у разі таких перевезень, що є порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В силу норм ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до пункту 32 Порядку, перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов'язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг. Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абзаци 1 та 3 пункту 28 Порядку).

Згідно з абзацом першим пункту 30 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Пунктом 31-1 Порядку встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, виходячи з наведених норм, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Однак, доказів надання таких документів відповідачу під час перевірки транспортного засобу позивачем суду не надано і судом не встановлено.

За наведених обставин підстави для визнання протиправною та скасування постанови №011592 від 31.10.2017 року, прийнятої начальником ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700гривень, за порушення позивачем ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" (35360, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Велика Омеляна, вул. Присадибна, 15, ) до ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 34, ), ОСОБА_3 Укртрансбезпеки в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61, ) про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 січня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.