Справа № 805/4510/17-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 р. Справа№805/4510/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Державного підприємства "Селидіввугілля" про стягнення заборгованості в сумі 118610,35 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Селидіввугілля" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. К.Маркса, 41, ) в особі відокремленого підрозділу "Шахта Котляревська" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період жовтень-листопад 2017 року в сумі 118610,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, відповідач повинен вносити до Пенсійного фонду України обов'язкові платежі у розмірі 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, відповідач добровільно не виконує свої обов'язки по покриттю витрат на виплату та доставку пенсій, у зв'язку із чим, виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період жовтень-листопад 2017 року в сумі 118610,35 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути суму заборгованості у судовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 було відкрито провадження та призначено справу на 11 січня 2018 до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, докази належного повідомлення знаходяться в матеріалах справи. Разом з адміністративним позовом позивач надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління в порядку письмового провадження.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Засобами поштового зв'язку надав суду відзив на позовну заяву.

Так у відзові відповідач зазначив, що підприємства зобов'язані покривати фактичні витрати на виплату і доставку пенсі, але покриття витрат фактично призначеної пенсії не передбачена законодавством, вказував на те, що позивач не довів факту, що відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах підлягають відшкодуванню саме підприємством.

Крім того зазначив, що позивач визначаючи суму відшкодування витрат не довів, зокрема за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок Пенсійного фонду України були виплачені фактичні витрати на виплату та доставку пенсії.

Посилаючись на п. 20 Порядку №383, відповідач стверджував, що для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку є за необхідне підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком №637 та надання довідок підтверджуючих зайнятість в підземних (гірничих) роботах спусками під землю. На підставі аналізу доказів наданих до позову, відповідач дійшов висновку, що позивач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду усі наявні у нього докази в обґрунтування позовних вимог. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державне підприємство "Селидіввугілля" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. К.Маркса, 41, ) зареєстроване в якості юридичної особи 06.06.2005 року, має відокремлений підрозділ "Шахта Котляревська (Код ЄДРПОУ ВП: 33621594, місцезнаходження ВП: 85483, Донецька обл., місто Новогродівка, вул. Паркова, будинок 38А, офіс 1) та перебуває на обліку у позивача.

Колишні працівники відповідача, перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 2, що підтверджено розпорядженнями про призначення пенсії з розрахунком трудового стажу.

Впродовж жовтня-листопада 2017 року органи Пенсійного фонду України здійснювали нарахування та виплату пенсій колишнім працівникам відповідача, про що свідчать довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії та списки на зарахування пенсій на поточні рахунки пенсіонерів .

Також, протягом спірного періоду органи Пенсійного фонду України складали розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної колишнім працівникам відповідача, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах згідно з п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на загальну суму 118610,35 грн. (арк. спр. 19-41).

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, направлялись позивачем на адресу відповідача та були ним отримані, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. спр. 18).

Однак, докази сплати відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, внаслідок невиконання страхувальником обов'язку щодо своєчасного і повного відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2, за відповідачем виникла заборгованість зі сплати цих сум, що підтверджується карткою особового рахунку.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного:

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням положень ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до п. п. «а», «б»-«з» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 за Списком № 1 та за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

У відповідності до абз.1 пункту 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також, відповідно до абз. 3 п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України у таких розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1,Списком № 2 покриваються підприємствами та організаціями.

Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами".

Відповідно до п.6.9. Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Суд не приймає доводи відповідача щодо не обґрунтування позовних вимог оскільки, як вже зазначалось раніше витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "а", "б"-"з" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788, в тому числі за Списком № 1 та за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Як встановлено судом, на виконання вимог Інструкції УПФУ надсилало на адресу страхувальника розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, проте останній відшкодування вказаних витрат в повному обсязі не здійснив.

Суд зазначає, що визначений Законом № 1058 та Інструкцією загальний (позасудовий) порядок відшкодування витрат передбачає обов'язок органів Пенсійного фонду України надсилати страхувальнику відповідні розрахунку.

Згідно з приписами цих нормативно-правових актів підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ні Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Інструкція не покладають на органи Пенсійного фонду України обов'язок надсилати (надавати) страхувальнику такі докази як довідки підтверджуючі зайнятість в підземних (гірничих) роботах спусками під землю працівників, платіжні доручення, реєстри форми П-3, заявки тощо.

Таким чином, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оформлені у відповідності до вимог додатків 6 і 7 Інструкції, в розумінні ч. 2 ст. 74 КАС України, є належними та допустимими доказами стосовно предмету доказування.

У разі незгоди з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період, відповідач мав право оскаржити їх, однак докази оскарження цих розрахунків суду не надані.

Будь яких доказів, які б свідчили, що до розрахунків включені витрати на виплату та доставку пенсії особам, які не працювали у ВП "Шахта Котляревська" ДП "Селидіввугілля" або не були зайняті на роботах, передбачених Списком № 2 відповідачем надано не було. Крім того не надані докази на підтвердження того, що заявлена до відшкодування сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій непропорційна стажу роботи цих осіб у ВП "Шахта Котляревська" ДП "Селидіввугілля".

Оскільки судом встановлено, що позивач за період жовтень-листопад 2017 року поніс витрати на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам відповідача у розмірі 118610,35 грн., враховуючи, що обов'язок з відшкодування позивачу цих витрат законодавством покладено на відповідача, приймаючи до уваги невідшкодування відповідачем цих витрат та наявність на день розгляду справи заборгованості у зазначеному розмірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги УПФУ є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 245, 246, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта Котляревська" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Селидіввугілля" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. К.Маркса, 41, ) на користь Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період жовтень-листопад 2017 року в сумі 118610 (сто вісімнадцять тисяч шістсот десять) грн. 35 коп.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, складено та підписано 16 січня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, коли справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стойка В.В.