Справа № 181/2/18
Суддя: Юр'єв О. Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/2/18
Провадження № 2-а/181/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр'єва О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паньковської М.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Мколаївській області лейтенанта поліції Озерова Павла Миколайовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора УПП в Мколаївській області лейтенанта поліції Озерова П.М. про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 23 грудня 2017 року, інспектор УПП в Миколаївській області лейтенант поліції Озеров П.М., як посадова особа, притягнув його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У постанові в справі про адміністративне правопорушення відповідач зазначив, що 23 грудня 2017 року водій приблизно о 12.32 годині на автодорозі М-14 під час керування транспортним засобом здійснив обгін на ділянці дороги, що має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п.14.6.е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. В цей же день він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. На його вимогу ніяких доказів на підтверджень нібито його правопорушення відповідач не надав. З боку відповідача ніяких підтверджуючих доказів щодо правомірності складання та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності не надано.

Позивач просить суд скасувати постанову серії БР №212330 від 23 грудня 2017 року складену інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції Озеровим Павлом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП про накладення штрафу в сумі 425 гривень і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в його діях подій та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв'язку з неявкою сторін, згідно ст.ст.229, ч.3 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії БР №212330 від 23 грудня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він, приблизно о 12.32 годині на автодорозі М-14 під час керування транспортним засобом здійснив обгін на ділянці дороги, що має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п.14.6.е ПДР України.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

В статті 222 КУпАП зазначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою і п'ятою статті 122КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII) та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що постанова серії БР №212330 від 23 грудня 2017 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, а саме: при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором не було з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не застосовані технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Постанова серії БР №212330 від 23 грудня 2017 року не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховані його пояснення, не містить посилань на роз'яснення позивачеві його права скористатись юридичною допомогою, а також інші права та обов'язки.

Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, проте будь-яких доказів в підтвердження вини позивача відповідачем при розгляді справи не надано, як і не надано до суду заперечень проти заявленого позову.

В оскаржуваній постанові не міститься відомостей про доручення до останньої доказів, в тому числі і тих, на підставі яких можна було б зробити висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно долучених до постанови письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 03.12.2017 року також вбачається відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як і не надано і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, в т.ч. доказів порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому її слід визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України - необхідно закрити.

Керуючись , ст. ст. 8, 10,12, 77, 243-246, 250 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Мколаївській області лейтенанта поліції Озерова Павла Миколайовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування задовольнити.

Постанову серії БР №212330 від 23 грудня 2017 року, складену інспектор УПП в Миколаївській області лейтенант поліції Озеровим Павлом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП про накладення штрафу в сумі 425 гривень визнати протиправною та скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: О. Ю. Юр'єв