Справа № 2-а-147/11
Суддя: Хижний Р. В.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-147/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2011 року Суддя Згурівського районного суду Київської області

ОСОБА_1

розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Згурівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та стягнення недорахованих сум на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона являється громадянкою евакуйованою у 1986 році із зони відчуження та згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796 (далі Закон № 796) має право на щорічну допомогу на оздоровлення 3 мінімальні заробітні плати, які визначаються на момент виплати, однак відповідач за 2009 рік виплатив їй дану допомогу у липні 2010 року у розмірі, що не співвідноситься з мінімальною заробітною платою та призвело до зменшення суми виплати. Відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку цієї допомоги, тому просить визнати дії відповідача щодо невиплати їй щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, передбаченому абз.7 ч.4 ст.48 Закону № 796,за 2009 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати, за виключенням суми фактично проведених виплат, неправомірними, зобовязати відповідача здійснити їй виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі, встановленому згідно абз.7 ч.4 ст.48 Закону № 796, яка недорахована за 2009 рік, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги, за виключенням суми фактично проведених виплат, зобовязати відповідача в подальшому виплачувати суму щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності з нормами діючого законодавства, у встановлених розмірах від мінімальної заробітної плати на момент виплати, гарантованих Конституцією, до внесення відповідних змін в законодавстві, звільнити від сплати державного мита, провести розгляд і вирішення адміністративного позову у його відсутність на основі наявних у суду матеріалів.

Позивачка ОСОБА_2 просить розглядати справу у її відсутність. Управління праці та соціального захисту населення Згурівської районної державної адміністрації Київської області (далі Управління) заперечень до суду не направило.

Листом № 3809 від 31.12.2010 року УПСЗН Згурівської районної державної адміністрації Київської області і проінформувало позивачку про те, що розміри компенсаційних виплат громадянам визначаються відповідно до постанов КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( а.с.4 ).

Довідкою УПСЗН Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 31 грудня 2010 року підтверджено, що позивачка знаходиться на обліку в відповідача і отримала компенсацію на оздоровлення за 2009 рік у липні 2010 року ( а.с.5 ).

Копією посвідчення Серії Б № 063651 встановлено, що позивачка являється громадянкою евакуйованою у 1986 році із зони відчуження, категорія 2 (а.с.6).

Копією паспорта встановлено, що позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Бобер Поліського району Київської області, є громадянкою України, ( а.с.6).

До суду позивачка з адміністративним позовом звернулася 05 січня 2011 року.

Згаданою Постановою № 562 усупереч Закону № 796 установлено конкретні розміри допомоги на оздоровлення в твердій грошовій сумі.

Між тим, з моменту прийняття Постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишилися незмінними, у той час як Верховною ОСОБА_1 України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно із ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обовязком держави.

Згідно зі ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.І ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.ч.4, 5, 7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи пять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам чотири мінімальні заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії пять мінімальних заробітних плат, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії три мінімальні заробітні плати; кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, - три мінімальні заробітні плати; евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - три мінімальні заробітні плати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно із ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених де учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2008 р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Це означає, що з 22 травня 2008 року дію положень частини першої статті 48 Закону № 796 відновлено.

Розглянувши адміністративний позов, можна дійти до висновку, що позов необхідно задоволити частково, так як вбачається доведеним, що відповідач, ігноруючи норми матеріального права, порушив право позивачки на виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі, передбаченому Законом № 796, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати, а саме 29 липня 2010 року, тобто після ухвалення рішення Конституційним Судом України, тому такі дії є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, права позивача необхідно відновити шляхом покладення на відповідача обовязку здійснити позивачу нарахування та виплату суми щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої абз.7 ч.4 ст.48 Закону № 796, яка недорахована за 2009 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги за виключенням суми фактично проведених виплат.

Позивач на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» звільнений від сплати судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 19, 22, 54, 75, 92, 113 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. ст.ст.48, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», постановою Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст.8, 9, 10, 11, 12, 18, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 163, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та стягнення недорахованих сум на оздоровлення задоволити частково.

Визнати дії УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ щодо невиплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, передбаченому абз.7 ч.4 ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2009 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати, за виключенням суми фактично проведених виплат, неправомірними.

Зобовязати УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ідентифікаційний код 20624042 здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 07610, вул. Московських студентів, 18 с. Середівка Згурівського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нарахування та виплату допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі, встановленому згідно абз.7 ч.4 ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» яка недорахована за 2009 рік, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги, за виключенням суми фактично проведених виплат.

Стягнути з УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ судовий збір на користь держави в сумі 3(три) грн.. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобовязати УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗГУРІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ виконати постанову негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку є остаточною.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ