Справа № 593/1462/17
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/90/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"20" грудня 2017 р.

в складі:

головуючого судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 27.10.2017 року о 15 год. 40 хв. на 98 км.+100 м. автомобільної дороги Н-02 вона керувала автомобілем НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом фар і була зупинена працівником поліції, яким було повідомлено їй, що відповідно до п.9.8 ПДР з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції т/з ближнє світло фар. Враховуючи відсутність в конструкції т/з денних ходових вогнів позивачем порушення було негайно усунуто на місці шляхом увімкнення ближнього світла фар. Також зазначила, що на її думку відповідачем невірно кваліфіковано її дії та помилково притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а не за ст.125 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить визнати протиправною і скасувати постанову поліцейського роти батальйону УПП у м.Тернополі капрала поліції ОСОБА_2 серії БР №469994 від 27.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування до неї адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. і закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з»явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшло заперечення проти позову, в якому відповідач просить справу розглянути без його участі. В запереченні проти позову відповідач посилається на безпідставність позову, оскільки скоєне правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор, а також сама позивач підтверджує факт скоєння правопорушення, стверджуючи що дійсно не увімкнула ближнє світло фар. На підтвердження заперечення відповідачем додано відеоматеріали, вилучені з камери нагрудного реєстратора.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позов, заперечення проти нього, всебічно перевіривши матеріали справи, докази, надані соронами по справі, переглянувши відеозапис, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 469994 від 27.10.2017 року, випливає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за не увімкнення денних ходових вогнів або ближнього світла фар.

Як вбачається із матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення не складався, натомість відповідачем відразу, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом. За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: за ст.77, ч.1 та ч.3 ст.85, ст.107, ч.3 ст.109, ч.3 ст.116-2, ст.134, ст.135, ст.185-3 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адмінстягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи на міці його вчинення, а не за місцем знаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягає.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З досліджених судом відеоматеріалів, вилучених з камери нагрудного реєстратора, які додані до заперечення проти позову, судом встановлено, що ці відеоматеріали записані на DVD-R диск, де міститься відеозапис тривалістю 1 хв. 34 с. На відеозаписі зображено позивача, передача ОСОБА_1 документів працівнику поліції, роз»яснення прав позивачеві, натомість факту вчинення самого правопорушення не відображено, оскільки відеозапис був увімкнений вже після зупинки транспортного засобу.

Із відео вбачається, що фактично пояснень з приводу вчиненого порушення представник відповідача не отримав (ні усних, ні письмових), не з»ясовано чи визнає особа вину, чи погоджується із прийнятою відносно неї постановою. А у випадку незгоди із таким рішенням, відповідальна особа органу поліції зобов»язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, чого не було зроблено, що підтверджено на відео.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Аналіз ст.251 КУпАП свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Таким чином, в доданих відповідачем до заперечення про адміністративного позову відеоматеріалах, вилучених з камери нагрудного реєстратора відсутні відомості, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, більше того, згідно відеоматеріалу працівник поліції не складав протоколу про адмінправопорушення, а лише роз»яснив права позивачу і те, що відносно неї буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Інші відомості, що стосуються вчинення чи невчинення правопорушення, на відеозаписі відсутні.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно правил дорожнього руху та Кодексу України про адміністративне правопорушення не увімкнення водієм вдень під час руху ближнього світла фар поза населеним пунктом не є порушенням п.9.8 ПДР та ст.122 КУпАП і відповідно підставою для накладення штрафу.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв»язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.122, ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Рішенням Конституційного Суду України №1-11/2015 від 26.05.2015 року, ст. ст. 72, 75, 76, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії БР №-469994 від 27 жовтня 2017 року прийняту поліцейським роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі капралом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п»ять) гривень 00 коп.; провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за фактом подій, які мали місце за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії БР №-469994 від 27 жовтня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_3