Справа № 809/1630/17
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2018 р. справа № 809/1630/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

при секретарі судового засідання Драгомирецькому І.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - Максиміва І.І.,

представника відповідача Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради - не з'явився,

представника відповідача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області - Богусевич Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій та визнання протиправною бездіяльність,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом з вимогами про:

- скасувати підпункт 2.3 пункту 2 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №713 від 07.09.2017 про відмову в наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2;

- зобов'язати Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради та Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видати вихідні дані - містобудівні умови та обмеження для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2;

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області, яка виразилася у не вчиненні передбачених чинним законодавством дій, пов'язаних із розглядом скарги про порушення у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в порушення вимог частини 2 статті 24, частини 1 статті 25, частини 2 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" безпідставно та необґрунтовано прийнято рішення №713 від 07.09.2017. Підпунктом 2.3 пункту 2 вказаного рішення позивачу відмовлено у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва щодо реконструкції незавершеного будівництвом складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2. ОСОБА_2 являється власником даної недобудови. Позивач стверджує, що виключною підставою, для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень згідно вимог чинного законодавства є невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Оскільки земельна ділянка площею 0,1442 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_2, власником якої являється позивач, має цільове призначення саме для будівництва складських приміщень, то у відповідача не було правових підстав для відмови у наданні вихідних даних, а рішення №713 від 07.09.2017 про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень вважає безпідставним. Крім того, позивач вказує на те, що у підпункті 2.3. пункту 2 вказаного рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не наведено жодних обґрунтувань, мотивів та причин, на підставі яких відмовлено у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень, що суперечить абзацу 5 частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Також у позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що 15.11.2017 ним подано скаргу про порушення у сфері містобудівної діяльності до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області, в якій просив вжити всіх передбачених законом заходів щодо внесення припису на адресу Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, з приводу допущеного ними правопорушення та зобов'язати видати відповідні містобудівні умови і обмеження. Однак відповіді, станом на день звернення до суду, не отримав. Вважає бездіяльність Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області щодо не вчинення, передбачених чинним законодавством дій, пов'язаних із розглядом його скарги від 15.11.2017, протиправною.

Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради заперечив щодо заявлених позовних вимог, подавши 26.12.2017 письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 113-115). У судовому засіданні пояснив, що вимоги позивача про скасування підпункту 2.3. пункту 2 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №713 від 07.09.2017, є безпідставними та не підлягають до задоволення. Вказав на те, що рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, що передбачено пунктом 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 за № 109. В даному випадку, виконком Івано-Франківської міської ради при розгляді заяви від 05.09.2017 про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки визначив невідповідність намірів щодо забудови землі вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. А саме, відповідно до інформації Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради функціональне призначення даної земельної ділянки згідно чинного генерального плану села Микитинці - це території садибної житлової забудови та території городів і ріллі. Згідно пунктів 3.19* і 3.21а* ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" район садибної житлової забудови може бути сформований окремими житловими чи блоковими будинками. Допускається розміщення об'єктів соціальної сфери, яке слід передбачати на територіях загального користування, на спеціально відведених ділянках, у складі громадських центрів або у вигляді окремих споруд. Складські приміщення не є об'єктами соціальної сфери, а будівництво інших об'єктів в районах садибної забудови чинними нормами не передбачено. Також зазначив, що складські приміщення слід розміщувати на територіях функціонального призначення, які відповідають чинній містобудівній документації (в даному випадку - генеральному плану с. Микитинці) і, які мають призначення - території виробничі, складські та комунальні. В свою чергу, на території городів та ріллі будь-яке будівництво заборонено. Виходячи з наведеного, вважає наміри позивача щодо забудови земельної ділянки не відповідають генеральному плану с. Микитинці, а тому виконкомом Івано-Франківської міської ради правомірно відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Представник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області проти позову заперечила, надавши суду пояснення, що позивач звернувся до Управління зі скаргою про порушення Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при відмові у наданні вихідних даних 15.11.2017. А, оскільки звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, що передбачено статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", кінцевим терміном надання відповіді на вказану скаргу є 15.12.2017. Незважаючи на вказану норму закону позивачем вже 28.11.2017 подано адміністративний позов до суду. Зазначила, що станом на час розгляду справи, позивачу листом №24-15/1009/434 від 15.12.2017, надано відповідь про проведення перевірка щодо відмови у наданні ОСОБА_2 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, а також проінформовано про скерування до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради відповідних вимог щодо надання матеріалів по даному питанню. Враховуючи наведені обставини відповідач із заявленим позовом в частині визнання протиправною бездіяльність не погоджується, вважає його не обґрунтованим і безпідставним, а відтак таким, що не підлягає задоволенню.

Представник Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради в судове засідання призначене на 09.01.2018 не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить відмітка на розписці-повідомленні від 26.12.2017, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 126).

Відповідно до приписів частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом, за умови належного повідомлення представника Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про розгляд справи у відповідності до вимог частини 3 статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України, продовжено розгляд справи за його відсутності на підставі частини 1 статті 205 коментованого Кодексу.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представників, представників відповідачів, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником об'єкту незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, підтвердженням чого є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №81072021 від 23.02.2017 та договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва №596 від 23.02.2017 (а.с. 8-9).

На праві приватної власності ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,1442 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за тією ж адресою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83579269 від 28.03.2017, договором купівлі-продажу земельної ділянки №594 від 23.02.2017 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14.05.2009 (а.с. 10-13).

Як слідує з матеріалів справи та підтверджено позивачем, попереднім власником вказаної земельної ділянки та об'єкту незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% являлась ОСОБА_9, з якою позивачем по справі укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва №596 від 23.02.2017 та договір купівлі-продажу земельної ділянки №594 від 23.02.2017 (а.с. 9, 12-13).

Село Микитинці входить до складу адміністративно-територіальної одиниці міста Івано-Франківська як обласного центу Івано-Франківської області. Власного уповноваженого органу містобудування та архітектури Микитинецька сільська рада Івано-Франківської міської ради не має.

5 вересня 2017 позивач подав до Центру надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська (Управління надання адміністративних послуг) Виконавчого комітету Івано-Франківської ради заяву №248514, адресовану на ім'я директора Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Д. Нижника, в якій просив надати містобудівні умови і обмеження на вказаний об'єкт (а.с. 16).

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №713 від 07.09.2017 (підпункт 2.3. пункту 2) відмовлено позивачу у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2, про що позивача повідомлено листами Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради №Ш/4769 від 19.09.2017 і №ІЗ/148-17 від 26.10.2017 (а.с. 14-15, зворотній бік а.с. 37).

ОСОБА_2 не погоджуючись із вказаним рішенням та його обґрунтуванням звернувся до суду із наступним позовом.

Вирішуючи по суті спір суд зазначає, що Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно із частиною 4 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 26, пункту 1 частини 1, частин 3-4, 6 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" для проектування та будівництва власникам або користувачам земельних ділянок необхідно отримати вихідні дані, основним складом яких є містобудівні умови та обмеження.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, серед іншого, є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Отже, законом визначено обов'язок уповноваженого органу містобудування та архітектури врахування при наданні містобудівних умов та обмежень містобудівної документації на місцевому рівні, а виключною підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Як зазначено вище підпунктом 2.3 пункту 2 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №713 від 07.09.2017 позивачу відмовлено в наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2.

Відмовляючи в наданні містобудівних умов та обмежень для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень, як пояснив у судовому засіданні та підтвердив доказами представники відповідача, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської виходив з причин невідповідності намірів будівництва генеральному плану села Микитинці (абзац 4 частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Суд погоджується з такими доводами відповідачів з огляду на таке.

Із наявних в матеріалах справи листів Департаменту містобудування, архітектури і культурної спадщини Івано-Франківської міської ради №11.1-07/1175 від 11.12.2017, №11.1-07/1202 від 21.12.2017 і №11.1-07/1175 від 05.01.2018 судом встановлено, що відповідно до генерального плану м. Івано-Франківська, затвердженого сесією міської ради від 03.07.2001, функціональне призначення території, на якій розташована земельна ділянка позивача (АДРЕСА_2) до 2011 року належала до територій сільськогосподарського використання та частково були резервними територіями державних і комунальних підприємств (а.с. 35, 118, 132).

10-ю сесією Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради шостого 6-го скликання 24.11.2011 затверджено генеральний план с. Микитинці, до якого рішенням сільської ради від 19.02.2015 внесено відповідні зміни. Вказаний генеральний план села ділянку позивача відніс до функціонального призначення території садибної житлової забудови та території городів і ріллі.

Оскільки генеральний план с. Микитинці розроблений та затверджений після генерального плану м. Івано-Франківська, на даний час на території с. Микитинці діє генеральний план села.

За змістом частин 1 і 2 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідач надав суду фрагмент схеми генерального плану села Микитинці Івано-Франківської міської ради і описову частину до нього за №10366, згідно якого за функціональним призначенням земельна ділянка позивача віднесена до території садибної житлової забудови та території городів і ріллі (а.с. 44).

Слід відмітити, що поняття функціонального використання (призначення) територій визначено в пункті 3.4 ДБН В.2.2-14:2012 "Склад та зміст детального плану території". Функціональне використання (призначення) територій є використання територій за переважними функціями, що існує або встановлюється містобудівною документацією, та наявність інших супутніх функцій, які не суперечать функціям, що переважають.

Згідно пунктів 3.19* і 3.21а* ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" район садибної житлової забудови може бути сформований окремими житловими чи блоковими будинками. Допускається розміщення об'єктів соціальної сфери, яке слід передбачати на територіях загального користування, на спеціально відведених ділянках, у складі громадських центрів або у вигляді окремих споруд. Складські приміщення не є об'єктами соціальної сфери, а будівництво інших об'єктів в районах садибної забудови чинними нормами не передбачено. Також зазначив, що складські приміщення слід розміщувати на територіях функціонального призначення, які відповідають чинній містобудівній документації (в даному випадку - генеральному плану с. Микитинці) і, які мають призначення - території виробничі, складські та комунальні. В свою чергу, на території городів та ріллі будь-яке будівництво заборонено.

Виходячи наведене наміри позивача щодо забудови земельної ділянки не відповідають генеральному плану с. Микитинці (його функціональному використанні, призначення відповідної території), а тому Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради і Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради правомірно відмовлено у видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

Втім, розглядаючи доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваного рішення, суд зазначає, що відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Про підпункт 2.3. пункту 2 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №713 від 07.09.2017 позивач дізнався із змісту листів Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради №Ш/4769 від 19.09.2017 і №ІЗ/148-17 від 26.10.2017 (а.с. 14-15, зворотній бік а.с. 37).

Лист №ІЗ/148-17 від 26.10.2017 позивач самостійно подав до позову, а лист №Ш/4769 від 19.09.2017 уповноважена особа позивача (архітектор-проектант) 28.09.2017 особисто отримала в Центрі надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська (Управління надання адміністративних послуг) Виконавчого комітету Івано-Франківської ради (а.с. 130-131). Вказану обставину у судовому засіданні позивач не заперечував.

Суд погоджується з тим, що Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради порушив вимоги абзацу 5 частини 4 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", так як в листах №Ш/4769 від 19.09.2017 і №ІЗ/148-17 від 26.10.2017 жодним чином не обґрунтовано підстави такої відмови.

Втім, ОСОБА_2 позовної вимоги про визнання протиправними дій Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради в частині не обґрунтування відмови у видачі вихідних даних, не заявив.

Безпідставними є доводи представника позивача з приводу порушення Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради вимог коментованого Закону, оскільки викладення відповідного обґрунтування в рішенні виконавчого комітету про відмову Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" не вимагається.

Не порушили відповідачі і частину 6 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині термінів розгляду звернення позивача щодо надання вихідних даних.

Оскільки оскаржуване рішення виконкому за змістом і формою відповідають чинному законодавству, суд приходить до висновку про безпідставність позовної вимоги щодо скасування підпункту 2.3 пункту 2 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №713 від 07.09.2017.

Враховуючи те, що суд не встановив порушеного права позивача при прийнятті рішення №713 від 07.09.2017, відсутні і правові підстави для вирішення вимоги щодо зобов'язати Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради та Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видати вихідні дані - містобудівні умови та обмеження для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач і його представник також вказали, що ОСОБА_2 як добросовісний набувач земельної ділянки по АДРЕСА_2 із розташованою на ній відповідною недобудовою має законне право на виготовлення необхідної дозвільної документації і завершення будівництва складських приміщень.

Зокрема, первинне цільове призначення вказаної землі було для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 02.03.2007, виданого на ОСОБА_9 (а.с. 104).

Рішенням 19-ої сесії Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради 5-го скликання №26 від 10.04.2008 ОСОБА_9 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1442 га, яка розташована по АДРЕСА_3, з ведення особистого селянського господарства на будівництво складських приміщень (а.с. 87). На підставі даного рішення відповідною комісією проведено обстеження вищевказаної земельної ділянки, про що 03.06.2008 складено акт, яким погоджено зміну цільового призначення земельної ділянки (а.с. 88). Також зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво складських приміщень погоджено висновком Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №2/3-3/990 від 23.05.2008 та висновком Управління земельних ресурсів у м. Івано-Франківську №050307/1514 від 16.10.2008 (а.с. 89-90).

В матеріалах проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення міститься витяг із Генплану, погоджений головним архітектором міста Івано-Франківська І. Гаркотом, та витяг із протоколу засідання містобудівної ради при Управлінні архітектури та містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №13 від 16.10.2008, яким проект будівництва складських приміщень з офісом ОСОБА_9 погоджено для подальшої роботи (а.с. 97, 101).

На підставі вказаних документів і рішення Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 05.03.2009 за №17 ОСОБА_9 14.05.2009 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Грицишина в с. Микитинці Івано-Франківської міської ради серії НОМЕР_3 із цільовим призначенням для будівництва складських приміщень (а.с. 11).

05.10.2009 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю надано дозвіл на виконання будівельних робіт №142/І, а саме на будівництво складських приміщень на зазначеній земельній ділянці (а.с. 74).

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що вказаними вище документами ОСОБА_2 підтверджує відповідність своїх намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні в межах с. Микитинці Івано-Франківської міської ради, з наступних мотивів.

По-перше, представлена позивачем документація, в тому числі погоджена з Управлінням архітектури і містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, виготовлена в 2008-2009 роках і стосувалася чинного на той час генерального плану міста Івано-Франківська, який в 2011 і 2015 роках в частині території територіальної громади с. Микитинці замінений на генеральний план забудови саме с. Микитинці, яке входило і входить до складу адміністративно-територіальної одиниці міста Івано-Франківська як обласного центу Івано-Франківської області (а.с. 118, 132).

По-друге, вся вказана проектно-технічна документація, в тому числі щодо зміни цільового призначення землі, оформлена, виготовлена і погоджена на прізвище попереднього власника недобудови і землі ОСОБА_9, і жодним чином такі дозвільні документи не стосуються позивача.

По-третє, дозвіл на виконання будівельних робіт №142/І від 05.10.2009, виданий Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю також на ОСОБА_9. Термін його дії завершився в ІІ кварталі 2011 року. Доказів переоформлення у встановленому законом порядку такого дозволу на своє прізвище позивач суду не надав.

Необґрунтованим є посилання позивача на цільове призначення своєї землі, так як у спірних правовідносинах спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", який і визначає правові підстави отримання містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки незалежно від її цільового призначення.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області з приводу не вчинення передбачених чинним законодавством дій, пов'язаних із розглядом скарги про порушення у сфері містобудівної діяльності від 15.11.2017, слід зазначити наступне.

ОСОБА_2 15.11.2017 звернувся до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області зі скаргою, в якій просив вжити всіх передбачених законом заходів щодо надання припису на адресу Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, з приводу допущеного ним правопорушення та зобов'язати видати містобудівні умови і обмеження для реконструкції незавершеного будівництва складських приміщень готовністю 25% під складські приміщення на АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Підставою для подання даної скарги стало прийняття Івано-Франківською міською радою рішення №713 від 07.09.2017, яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для реконструкції вказаного будівництва.

В адміністративному позові позивач стверджує, що на час звернення до суду, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області не надано жодної відповіді, чим допущено протиправну бездіяльність і порушено вимоги статей 15, 19 Закону України "Про звернення громадян".

З приводу такого обґрунтування позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців 1 і 3 статтею 3 Закон України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Приписами статті 7 вказаного Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Абзацом 1 статті 15, абзацом 3 статті 19 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вже з'ясовано судом позивач 15.11.2017 в канцелярії Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області зареєстрував вказану вище скаргу (а.с. 17). З адміністративним позовом, в якому заявлено позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність Управління щодо невчинення дій, пов'язаних з розглядом скарги, позивач звернувся 28.11.2017 (а.с. 5).

В скарзі позивача від 15.11.2017 не міститься інформація і жодного належного обґрунтування про те, що порушені перед Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області питання не потребують додаткового вивчення.

Суд зазначає, що станом на 28.11.2017 по зверненню позивача від 15.11.2017 не виник публічно-правовий спір із Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, оскільки у останнього на підставі закону не завершився термін розгляду та вирішення скарги ОСОБА_2, встановлений статті 20 Закону України "Про звернення громадян".

Відтак, дані позовні вимоги є передчасними і до задоволення не підлягають.

Крім того, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, позивачу листом від 15.12.2018 №24-15/1009/434 надано відповідь на його скаргу, в якій зазначено, що посадовими особами Управління розпочата і проводиться перевірка щодо відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, в зв'язку із чим скерована відповідна вимога Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради. Згідно статті 20 Закону України "Про звернення громадян" проінформовано, що про результати перевірки буде повідомлено додатково (а.с. 138-139).

В сукупності вказаного вище, суд дійшов переконання про необґрунтованість адміністративного позову в цілому за всіма заявленими позовними вимогами.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) АДРЕСА_1, 76010;

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради () вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76004;

Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради () вул. Незалежності, 9, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018;

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області ( ) вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.

Рішення складено в повному обсязі 15 січня 2018 року.