Справа № 428/11965/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/515/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дії відповідача щодо незастосування з 01.07.2017 року при призначенні позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто показника який застосовується у 2017 році при призначенні пенсій за віком та який складає 3764,40 грн., а також про зобов'язання відповідача призначити та нарахувати з 01.07.2017 року позивачу пенсію за віком згідно норм діючого на той час законодавства ,у тому числі, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто показника який застосовується у 2017 році при призначенні пенсій за віком та який складає 3764,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на даний час позивач знаходиться на обліку в УПФУ у м. Сєвєродонецьку Луганської області з 01.07.2017 року, тобто з дня призначення пенсії, отримував пенсію за віком у розмірі 2 880,91 грн. при загальному (повному) стажі - 42 років, 3 місяців, 15 днів який склався станом на 31.05.2016 року. Раніше згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262 позивач отримував пенсію за вислугою років. 08.06.2016 року позивачу виповнилось 60 років. Після виходу на пенсію за вислугу років позивач значний час до дня призначення пенсії за віком працював на цивільних посадах у галузях економіки України, що підтверджується випискою з його трудової книжки. З заробітної плати позивача сплачувались податки, а також страхові внески до ПФУ України. Тобто позивач, будучі на пенсії, продовжував належним чином виконувати свій обов'язок стосовно сплати страхових внесків. Завдяки цьому позивач набув стажу та заробітку у розмірах достатніх для призначення цивільної пенсії більш високого розміру чим призначена йому військова пенсія. З огляду на це, позивач 07.06.2017 року звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з письмовою заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058. До заяви позивачем було додано атестат про зняття з обліку виданий Головним управлінням ПФУ у Луганській області 07.06.2017 року № 569, де до цього часу позивач знаходився на обліку і отримував пенсію за вислугу років згідно спеціального закону № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". 17.10.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою про надання документів про призначення пенсії за віком до Управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку, на яку 26.10.2017 року отримав копію розпорядження УПФУ у м. Сєвєродонецьку від 13.06.2017 року № 3060 про призначення пенсії за віком, копію його заяви про призначення пенсії та взяття на облік від 07.06.2017 року та копію атестату про зняття з обліку від 07.06.2017 року № 569. В розпорядженні, пенсія за віком у розмірі 2 880,91 грн. була призначена позивачу з 01.07.2017 року, хоча фактично пенсію було не призначено вперше, а перераховано тому, що її обчислення було проведене іншим чином, ніж це повинно провадитись при призначенні. 01.08.2017 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача із вимогою застосувати при призначенні вперше пенсії за віком показник середньої зарплати який враховувався для обчислення пенсій у 2017 року - 3764,40 грн. та обчислити пенсію за віком з дня її призначення, тобто з 01.07.2017 року, з врахуванням зазначеного показника. Відповідач у своїй відповіді від 07.08.2017 року № 224/Ф-4 зазначив, що для обчислення позивачу пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати - 1197,91 грн. за повний 2007 рік, керуючись положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої зарплати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач та його представник надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову у яких зазначено, що з 01.07.2017 року позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком. Згідно атестата ГУПФУ в Луганській області від 07.06.2017 року № 569, позивач перебував на обліку та у зв'язку із переходом на інший вид пенсії, виплата пенсії в ГУПФУ в Луганській області була припинена (пенсія виплачена по 30.06.2017 року). 01.08.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.07.2017 року, врахувавши показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто показника який застосовувався у 2017 році - 3764,40 грн. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Середній заробіток за 2007 рік складає 1197,91 грн. Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише під час призначення пенсії вперше. Діючим законодавством не передбачено застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший або за перерахунком пенсії. Таким чином, враховуючи, що позивач раніше отримував пенсію та звернувся до відповідача із заявою про призначення (перерахунок) пенсії від 07.06.2017 року, яка розглянута управлінням як заява про переведення з одного виду на інший, він не має права на перерахунок пенсії із застосовуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2014, 2015, 2016). З відповідною заявою про перерахунок пенсії згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, позивач до УПФУ в м. Сєвєродонецьку не звертався, а тому УПФУ в м. Сєвєродонецьку не мало правових підстав вирішувати питання про перерахунок чи відмову у перерахунку пенсії позивача та жодного рішення з цього приводу відповідачем прийнято не було. Відповідачем було лише надане позивачу роз'яснення щодо застосування показника середньої заробітної плати для обчислення розміру пенсії. З огляду на вищенаведене вважає, позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію.

Згідно копії атестату про зняття з обліку Головного управління Пенсійного фонду України від 07.06.2017 року №569 ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено, що припинено виплату пенсії по причині переходу на пенсію за іншим законом. Пенсію виплачено по 30.06.2017 року.

07.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення пенсії.

З розпорядження УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області №3060 від 13.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. Дата перерахунку 07.06.2017 року попереднього 01.01.2009 року. Вид перерахунку: коригування показника середньої заробітної плати. Показник 2016 року змінений на 2007 рік. Загальний розмір пенсії за віком 2880,91 грн.

Позивач 01.08.2017 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення - 2017 року, а саме за 2014, 2015, 2016 роки.

07.08.2017 року за № 224/Ф-4 УПФУ в м. Сєвєродонецьку надало відповідь позивачу, в якій зазначено, що звернення позивача від 01.08.2017 року розглянуто, у зв'язку з чим, повідомляють наступне. Раніше позивачу була призначена пенсія за вислугу років в Управлінні Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. 07.06.2017 року позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою про взяття на облік пенсійної справи за віком, що є переходом на інший вид пенсії. Показник середньої заробітної плати для обчислення пенсії за віком був застосований 1197,91 за повний 2007 рік, так як він враховувався під час призначення попереднього виду пенсії - за вислугу років. При переведенні одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Отже пенсія позивачу розрахована згідно чинного законодавства.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо незастосування з 01.07.2017 року при призначенні йому пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто показника, який застосовується у 2017 році при призначенні пенсій за віком та який складає 3764,40 грн.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

До призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, при розрахунку якої взагалі не застосовувалася будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, бралися зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії за віком на умовах, передбачених Законом № 1058-ІV.

У відповідності ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії в розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, аналіз змісту даної правової норми вказує на однозначний висновок, що при обчисленні пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Разом з тим, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України» (тим більше саме за 2007 рік).

За таких обставин, даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася ним, оскільки при її розрахунку він не застосувався взагалі, а тому і не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії за віком.

Таким чином, оскільки формула розрахунку раніше призначеної пенсії не містила в собі такої складової як «середня заробітна плата (дохід), що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії», то висновок про необхідність застосування для призначення позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (тим більше за 2007 рік), є не вірним.

Статтею 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

Аналізуючи викладене, вбачається, що умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. В даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року. Крім того, позивачу було саме припинено виплату пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, по причині призначення пенсії за іншим Законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2017 році у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 01.07.2017, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскільки, пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Слід зауважити, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 4 статті 45 вказаного Закону).

Таким чином, якщо проаналізувати наведені вище правові норми, то можна дійти висновку, що навіть при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера.

Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача як на момент призначення пенсії за віком у 2017 році, так і на час вирішення спору в суді.

У ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

З матеріалів справи, а саме з трудової книжки позивача від 25.09.1973 року та індивідуальний відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), копії яких наявні в матеріалах справи, також вбачається, що після призначення першої пенсії позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Відтак має бути застосований показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передували року його звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14 та від 09.06.2015 року у справі №21-550а14.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідачу при призначенні пенсії за віком у 2017 році у зв'язку із переходом на інший вид пенсії з 01.07.2017 року, необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, а не показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, вбачається, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно зі статтею 94 КАС України, суд враховує задоволення позову та вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо незастосування з 01.07.2017 року при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто показника який застосовується у 2017 році при призначенні пенсій за віком та який складає 3764,40 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити та нарахувати з 01.07.2017 року ОСОБА_1 пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто показника який застосовується у 2017 році при призначенні пенсій за віком та який складає 3764,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя Т. С. Журавель