Справа № 817/1355/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2018 року м. Рівне №817/1355/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток"
доДержавної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Любисток» (далі ТзОВ «ТД «Любисток», позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області форми «ПС» від 22.09.2016 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій у сумі 365 400,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача про порушення позивачем правил звітування про контрольовані операції не відповідають дійсності. За перевіряємий період у позивача не було обовязку щодо подання звітності за вказані господарські операції, а отже застосування штрафних санкцій згідно оскаржуваного рішення відбулось за відсутності правових підстав, необґрунтовано, у звязку із чим рішення субєкта владних повноважень підлягає скасуванню. Крім того, позивачем зазначено, що з урахуванням вимог чинного законодавства, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Таким чином, оскільки Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення» від 15.07.2015 № 609- VІІІ набрав чинності 13.08.2015, тобто після 15.07.2015, то застосування його норм контролюючим органом може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто 2016 року. Такі обставини також свідчать про відсутність у ТзОВ «ТД «Любисток» обовязку щодо звітування за 2015 рік.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, а тому суд керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України ухвалив про продовження розгляду справи за відсутності представника позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 81-83). Зокрема, контролюючим органом зауважено, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з підстав правомірності оскаржуваного рішення, а саме у зв'язку з тим, що приймаючи оскаржуване податкове повідомленнярішення податковий орган керувався нормами Податкового кодексу України. Крім того, вказав, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення» від 15.07.2015 № 609- VІІІ, який набрав чинності з 13.08.2015 не внесено жодних змін до елементів податків та зборів, а також податкових пільг.

Відповідач в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду представник відповідача подав письмове клопотання, в якому просить провести розгляд справи без участі представника відповідача, а тому суд ухвалив про продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 10.01.2018 суд, на підставі приписів ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у звязку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, суд ухвалою від 10.01.2018 перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 31.08.2016 року по 06.09.2016 року ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено виїзну документальну позапланову перевірку ТзОВ «ТД «Любисток» з питань дотримання вимог п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу Українив частині подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 09.09.2016 року № 92/17-16-14-00/33618885 (а.с. 7-14).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТзОВ «ТД «Любисток» п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме позивач допустив несвоєчасне подання до Державної фіскальної служби України звіту про контрольовані операції за 2015 рік за імпортними операціями з нерезидентом SENSBURG PROJECT S.A. (ОСОБА_1).

На підставі виявлених порушень відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.09. 2016 року № НОМЕР_1, яким відповідно до п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції у сумі 365 400,00 грн. (а.с. 15).

Стверджуючи про неправомірність податкового повідомлення-рішення, а також безпідставність застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому вирішується питання про скасування рішення субєкта владних повноважень.

Так, засади визначення операцій контрольованими, врегульовані статтею 39 Податкового кодексу України.

Підпунктом 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Згідно із п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Як встановлено під час перевірки та не заперечується сторонами, у період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року ТзОВ «ТД «Любисток» здійснило операції з купівлі сухих спецій, прянощів, сушених овочів по імпортним контрактам від нерезиденту - SENSBURG PROJECT S.A., який зареєстрований в Via Ricardo J.Alfaro, «The Century Tower» build. Office 905, Panama City, Republik of Panama, на загальну фактурну вартість 9421737,42 грн. (а.с. 34-38, 39-40, 41-46, 47-51, 52, 53-70).

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №1042-р відповідно до п. 39.2.1.2 п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України ОСОБА_1 внесена до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.

Зазначене Розпорядження у такій редакції діяло до 14.05.2015 року.

Такий самий перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, згідно з додатком, зокрема в частині віднесення до вказаної категорії держав (територій) ОСОБА_1, визначало і Розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року №449-р, яке втратило чинність 16.09.2015 року.

Разом з цим, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №977-р затверджено перелік держав (територій), яким ОСОБА_1 також включено до переліку держав (територій), що відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що зміни, внесені Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 977-р до вказаного Переліку, реалізовані на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення» від 15.07.2015 року №609-VIII, який набрав чинність 13.08. 2015 року.

При цьому, Законом України від 15.07.2015 року №609-VIII забезпечено внесення змін до Податкового кодексу України щодо «трансфертного ціноутворення», в тому числі і у правила ст. 39 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.п. 39.2.1.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є: а) господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами; б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Згідно із п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

За правилами пп. 39.2.1.6 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII) неконтрольовані операції - будь-які господарські операції, не передбачені підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.2 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, що здійснюються між непов'язаними особами.

Відповідно до пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII) господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно із п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII) неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу, зокрема, у розмірі: 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Формування звіту про контрольовані операції та у випадках, передбачених Податковим кодексом України, документації з трансфертного ціноутворення за господарські операції, здійснені у 2015 році, здійснюється на підставі та з урахуванням норм цього Закону.

Установлено, що до приведення законодавства у відповідність із цим Законом інші закони та нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм показав, що господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України, для цілей оподаткування податком вважається контрольованою операцією.

Про контрольовані операції платник податку має інформувати податковий орган.

Такий податковий обовязок платник реалізує шляхом подання звіту про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним.

Разом з цим, формування звіту про контрольовані операції має відбуватись у випадках, передбачених податковим законодавством.

Отже, у звіті про контрольовані операції за рік відображаються господарські операції здійснені у такому році, які відповідно до вимог пп. 39.2.1.1 - 39.2.1.5 та 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, визначаються контрольованими.

У разі невідповідності господарських операцій, що відбулись у звітному періоді, вимогам пп. 39.2.1.1 - 39.2.1.5 та 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, відповідно у платника податку не виникає обовязку щодо звітування про такі операції.

Так, у звітному річному періоді ОСОБА_1 на підставі вказаних Розпоряджень Кабінету Міністрів України входила до переліку держав (територій), річний дохід позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, відповідно до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік (а.с. 105-107), складає 77119484,00 гривень (за вирахуванням непрямих податків); обсяг зазначених господарських операцій позивача з контрагентом SENSBURG PROJECT S.A., визначений за правилами бухгалтерського обліку, складає 9421737,42 грн., що за вирахуванням непрямих податків за відповідний податковий (звітний) рік перевищує 5 млн. грн.

Вказані обставини, встановлені судом, відповідають критеріям, установленим п. в) пп. 39.2.1.1, пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, а отже в силу пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII, імпортні операції між позивачем та нерезидентом - SENSBURG PROJECT S.A., який зареєстрований в Via Ricardo J.Alfaro, «The Century Tower» build. Office 905, Panama City, Republik of Panama, за період 2015 року є контрольованими у розумінні вказаних норм податкового законодавства.

Зазначені обставини свідчать про наявність у позивача обовязку щодо звітування перед контролюючим органом про ці операції в порядку пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також передбачають негативні наслідки для платника у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту.

Враховуючи викладене, оскільки операції між позивачем та його контрагентом за наслідками звітного періоду підпадають під визначення контрольованих операцій, а позивач, звіту про ці операції в порядку та строки, визначені податковим законодавством, до Державної фіскальної служби України не подав, то суд вважає, що застосування штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відбулось правомірно, у відповідності до вимог Закону, що регулює спірні правовідносини, що являє собою безумовні обставини для відмови у задоволенні позову повністю.

Твердження позивача про те, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення" від 15.07.2015 року № 609-VIII, який набрав чинності з 13.08.2015 року було внесено зміни до елементів податків та зборів, а також податкових пільг, а відповідно до пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільності і податки та збори, їх ставки, податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, відхиляється судом з огляду на наступне.

Так, ст. 7 Податкового кодексу України передбачено, що під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи:

- платники податку;

- об'єкт оподаткування;

- база оподаткування;

- ставка податку;

- порядок обчислення податку;

- податковий період;

- строк та порядок сплати податку;

- строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Під час встановлення податку можуть передбачатися податкові пільги та порядок їх застосування.

Будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення" від 15.07.2015 року № 609-VIII, який набрав чинності з 13.08.2015 року, змін до будь-яких елементів податків та зборів, а також податкових пільг не вносилося.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень повністю обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача не правомірні, не обґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ч. 9 статті 205, статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (, вул. Соборна, 444 А, м. Рівне, 33024) до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 8, м. Рівне, 33023) про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.09.2016 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зозуля Д.П.