Справа № 804/6109/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 р. Справа № 804/6109/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЗелецькому Р.Р.
представника позивача представника відповідача Колядінцева М.А. Червоної Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АС-ТЕРРА», Компанія «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання протиправними дій, наказів та скасування наказів, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АС-ТЕРРА», Компанія «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, в якому з урахуванням уточненого позову просило:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемними та направлення повідомлень про нікчемність наступних правочинів:визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемними та направлення повідомлень про нікчемність наступних правочинів:
- Договору застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11;
- Договору застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6.
- визнати протиправним та скасувати накази «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» № 56 від 28.07.2017 року, № 57 від 28.07.2017 року та № 64 від 31.07.2017 року, винесені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Кулішом Віктором Миколайовичем.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що зобов'язання позивача перед ПАТ «АКТАБАНК» щодо повернення суми кредиту за кредитними договорами №01-926/Т від 06.04.2012р., №01-1338/Т від 18.04.2013р. та №01-1349/Т від 24.04.2013р., в строк, визначений Кредитними договорами, не було виконано, а тому ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість шляхом звернення стягнення на грошові кошти Третіх осіб за Кредитним договором№01-926/Т від 06.04.2012р. за рахунок звернення стягнення на предмети застави за Договорами застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. та № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р.; за Кредитним договором №01-1338/Т від 18.04.2013р.за рахунок звернення стягнення на предмети застави за Договорами застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р.; за Кредитним договором№01-1349/Т від 24.04.2013р. за рахунок звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. В подальшому Кредитні договори№01-926/Т від 06.04.2012р., №01-1338/Т від 18.04.2013р. та №01-1349/Т від 24.04.2013р., були розірвані за згодою сторін.
Однак, на поштову адресу позивача надійшли повідомлення від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича від 28.07.2017р. № 1233, від 28.07.2017р. №1243 та від 31.07.2017р. № 1261 про нікчемність правочинів зазначених вище. Позивач вважає, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш В.М., щодо визнання нікчемними правочинів, викладених в Повідомленнях є противоправними, а вимоги викладені в оскаржуваних повідомленнях є незаконними, чим порушено права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН».
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав у повному обсязі та, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, а також надала до матеріалів справи письмові заперечення в обґрунтування яких зазначено, що всі дії відповідача було здійснено з дотриманням чинного законодавства та просила у задоволенні позову відмовити.
Треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали письмові пояснення, та просили розглядати справу без їх участі.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015 року № 576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення № 90 про запровадження в Банку з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017 № 1217 «Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ АКТАБАНК» Куліш Віктору Миколайовичу (далі - «Уповноважена особа Фонду»).
У відповідності до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону, Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон»), протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
На виконання вищезазначених вимог Закону, відповідачем була проведена перевірка договорів при кредитуванні ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» за кредитними договорами №01-926/Т від 06.04.2012р., №01-1338/Т від 18.04.2013р. та №01-1349/Т від 24.04.2013р. за результатами якої було складено повідомлення від 28.07.2017р. та від 31.07.2017р. про нікчемність наступних правочинів а саме:
- Договору застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11;
- Договору застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6,
згідно п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд вирішуючи питання щодо правомірності дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Куліш Віктора Миколайовича, виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до п. 1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в оскаржуваних повідомленнях про нікчемність правочинів, зазначає, що договори застави майнових прав призвели до віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних та є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» було укладено Кредитні договори №01-926/Т від 06.04.2012р., №01-1338/Т від 18.04.2013р. та №01-1349/Т від 24.04.2013 року.
Відповідно до ч. 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержагель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ч.1. статті 583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
На забезпечення виконання ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» зобов'язань за Кредитним договором№01-926/Т від 06.04.2012р. між ПАТ «АКТАБАНК», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» та Третіми особами були укладені наступні договори:
- Договір застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договір застави майнових прав № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
На забезпечення виконання ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» зобов'язань за Кредитним договором №01-1338/Т від 18.04.2013р. між ПАТ «АКТАБАНК», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» та Третіми особами були укладені наступні договори:
- Договір застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договір застави майнових прав № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договір застави майнових прав № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договір застави майнових прав № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Договір застави майнових прав № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договір застави майнових прав № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11
На забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором№01-1349/Т від 24.04.2013р.між ПАТ «АКТАБАНК», ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» та Третіми особами були укладено Договір застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6
Вказані правочини були спрямовані на надання банку додаткових гарантій виконання зобов'язань за Кредитними договорами№01-926/Т від 06.04.2012р., №01-1338/Т від 18.04.2013р. та №01-1349/Т від 24.04.2013 року.
Відповідно до ч. 1 статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
З урахуванням того, що в строки, визначені Кредитними договорами, ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» не було виконано зобов'язань щодо повернення суми кредиту, то ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість за Кредитними договорами№01-926/Т від 06.04.2012р., №01-1338/Т від 18.04.2013р. та №01-1349/Т від 24.04.2013 року шляхом звернення стягнення на грошові кошти Третіх осіб.
Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не забороняє відступлення права вимоги за зобов'язаннями банку, третій особі яка виконала зобов'язання боржника, а згідно з положеннями статей 512 Цивільного кодексу України передбачено заміну кредитора у зобов'язанні та перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні у разі виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Відповідачем не заперечувалось, що Третіми особами було здійснено погашення заборгованості за Кредитним договором№01-926/Т від 06.04.2012р. за рахунок звернення стягнення на предмети застави за Договорами застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. та № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р.; за Кредитним договором №01-1338/Т від 18.04.2013р.за рахунок звернення стягнення на предмети застави за Договорами застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р., № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р.; за Кредитним договором№01-1349/Т від 24.04.2013р. за рахунок звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р..
Таким чином, укладення та фактичне виконання Сторонами правочинів, призвело до погашення зобов'язання ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» перед ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок майнових прав Третіх осіб, а визнання їх Відповідачем нікчемними, призвело до повторного виникнення обов'язку ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» зі сплати заборгованості перед ПАТ «АКТАБАНК».
Вирішуючи питання, щодо нікчемності Договору застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6; Договору застави майнових прав № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11; Договору застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6, передбачених п.п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає наступне.
У відповідності до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Визначаючи підстави для визнання правочину нікчемним, відповідач у повідомленнях послався на положення п.1,2,5,7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання укладених правочинів нікчемними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
Матеріалами справи підтверджується, що треті особи вчинили на користь ПАТ «АКТАБАНК» відповідні майнові дії, а саме: передали Банку в заставу свої майнові права на отримання грошових коштів.
Відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АКТАБАНК», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням.
З урахуванням викладеного, угоди вказані в Повідомленнях - не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 1 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
Щодо п.2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.;
Проте, Договори застави майнових прав - не містять даних елементів, з огляду на наступне.
Наслідком укладення Договорів застави майнових прав, стало те, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за вищевказаними Кредитними договорами. Тобто, внаслідок даних правочинів кошти та/або майно не вибували із володіння ПАТ «АКТАБАНК», а навпаки, внаслідок даних правочинів ПАТ «АКТАБАНК» в повному обсязі задовольнив свої вимоги.
Уклавши зазначені вище договори, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Внаслідок укладення Договорів застави майнових прав, відбулось одночасне погашення заборгованості позивача перед ПАТ «АКТАБАНК» за виданими кредитами, а також зменшення зобов'язань банку перед Третіми особами.
Звернення стягнення ПАТ «АКТАБАНК» на майнові права Третіх осіб, призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок зменшення обсягу зобов'язань Банку. Таким чином, укладення вищевказаних договорів, мало наслідком виключно покращення нормативів капіталу банку ПАТ «АКТАБАНК». Отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
Відносно п.5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність.
Так, згідно ст. 546 ЦК України, забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.
Укладення Договорів застави майнових прав, що визнані відповідачем нікчемними правочинами, забезпечило виконання зобов'язань ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» перед ПАТ «АКТАБАНК». В свою чергу ПАТ «АКТАБАНК» не приймав на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог, а отже в даному випадку не розглядається і не може розглядатись зазначена підстава нікчемності правочинів.
Щодо п.6) Договори застави майнових прав, не передбачають прийняття Банком на себе зобов'язань по забезпеченню грошових вимог, а навпаки: Банк набув майнові права та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод взагалі не стосується прийняття на себе зобов'язань Банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. Отже пункти 5, 6 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» взагалі не може бути застосований до Договорів про відступлення права вимоги, Договорів застави майнових прав.
Відносно п.7) Внаслідок укладення договорів застави майнових прав за Кредитними договорами, укладених з ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН», ПАТ «АКТАБАНК», не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги Третім особам.
Суд зазначає, що факт укладання таких договорів не може свідчити про укладання банком правочину, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Відповідачем не доведено суду, в чому саме полягає отримана позивачем або Третіми особами перевага перед іншими кредиторами банку. Отже, звернення стягнення на заставлене право вимоги - грошові зобов'язання Банку не є перевагами чи пільгами в контексті приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Отже, положеннями ст..228 ЦК України визначено поняття нікчемного правочину і таким правочином є правочин, який порушує публічний порядок (ч.1, 2 ст.228 ЦК України). При цьому, визнання такого правочину недійсним у судовому порядку не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України). Крім цього, ч.3 ст.228 ЦК України визначено правові наслідки правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і такий правочин є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів, які б свідчили, що спірні правочини є такими, що порушують публічний порядок, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень.
Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Отже згідно діючого Порядку, відповідачем не дотримано строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АктаБанк» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016р.
Приймаючи до уваги те, що судом встановлено протиправність віднесення відповідачем зазначених вище правочинів до нікчемних, то в останнього обов'язок, визначений ч. 4 ст. 38 Закону №4452-VI, не виникає, у тому числі щодо повідомлення сторін про нікчемність цих договорів.
Таким чином, дії щодо направлення повідомлень від 28.07.2017р. № 1233, від 28.07.2017р. №1243 та від 31.07.2017р. № 1261 про нікчемність правочинів (договорів), не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними, як і Накази «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками нікчемності правочинів» № 56 від 28.07.2017 року, № 57 від 28.07.2017 року та № 64 від 31.07.2017 року, оскільки природою їх видання є рішення відповідача про нікчемність наступних правочинів: Договору застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6; Договору застави майнових прав № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8; Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10 Соломоновичем;Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11; Договору застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із системного аналізу викладених положень та обставин справи вбачається, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АЛЬБІОН» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АС-ТЕРРА», Компанія «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання протиправними дій, наказів та скасування наказів задовольнити.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемними та направлення повідомлень від 28.07.17р., 31.07.17р. про нікчемність наступних правочинів:
- Договору застави майнових прав № 01-926/Т/9 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-926/Т/10 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/З від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/4 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/5 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/6 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/7 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договору застави майнових прав № 01-1338/Т/8 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11;
- Договору застави майнових прав №01-1349/Т/3 від 23.07.2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6.
Визнати протиправними та скасувати накази «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» №56 від 28.07.2017р., №57 від 28.07.2017р. та №64 від 31.07.2017р., винесені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Кулішом Віктором Миколайовичем.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова