Справа № 810/1944/15
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2015 року Справа № 810/1944/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доБориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області
проскасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування рішення відповідача від 10.10.2014 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 286,00 грн. та нараховано пеню у сумі 154,37 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску, на думку позивача, прийнято відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, висновки контролюючого органу відносно факту вчинення позивачем правопорушення є помилковими, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що посадові особи Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судове засідання, призначене на 30.10.2015, позивач та представник відповідача не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами (а.с. 113, 123).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 04.04.2011, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 2 005346 (а.с. 5), та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У грудні 2014 року позивачем отримано рішення відповідача від 10.10.2014 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до нього на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI застосовано штрафні санкції у розмірі 286,00 грн. та нараховано пеню у сумі 154,37 грн. за порушення терміну сплати єдиного внеску за період з 22.10.2013 по 27.08.2014.

Отримавши вказане вище рішення позивач скористався наданим йому статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI правом на його оскарження в адміністративному порядку шляхом подання скарг до Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України.

Скарги позивача рішеннями Головного управління ДФС у Київській області від 10.02.2015 № 233/14/10-36-10-01-04 та Державної фіскальної служби України від 30.03.2015 № 2834/Я/99-99-10-01-07-15 залишено без задоволення, а рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 10.10.2014 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, - без змін.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим відповідачем, позивач оскаржив його до суду.

Позивач зазначає, що з моменту набуття ним у квітні 2011 року статусу фізичної особи-підприємця він своєчасно вносив обчислені відповідно до вимог закону суми єдиного внеску на рахунки територіального органу Пенсійного фонду України до вересня 2013 року, а з жовтня 2013 року - на рахунки територіального органу доходів і зборів, порушень платіжної дисципліни щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ним не допущено, а висновок Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про несвоєчасну сплату єдиного внеску не відповідає дійсності.

Оскільки твердження територіального органу доходів і зборів ґрунтуються на порушенні термінів сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, позивачем подано суду звіти, які містяться відомості стосовно обчислених сум єдиного внеску, та платіжні документи, що підтверджують його сплату.

Досліджуючи інформацію, що викладена у документах, поданих позивачем, судом встановлено наступне.

У січні 2012 року та січні 2013 року позивачем подано до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області, а у лютому 2014 року та лютому 2015 року - до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011-2014 роки (а.с. 36-37, 38-39, 114-115, 116-117).

Відповідно до даних наведеної вище звітності позивачем обчислено єдиний внесок у наступних розмірах: за 2011 рік - у загальному розмірі 3030,71 грн., у тому числі: за період квітень-вересень 2011 року - по 333,12 грн. щомісячно, за період жовтень-листопад 2011 року - по 341,80 грн. щомісячно, за грудень 2011 року - 348,39 грн. (а.с. 114-115); за 2012 рік - 4572,42 грн., у тому числі: за період січень-березень 2012 року - по 372,33 грн. щомісячно, за період квітень-червень 2012 року - по 379,62 грн. щомісячно, за період липень-вересень 2012 року - по 382,39 грн. щомісячно, за період жовтень-листопад 2012 року - по 387,95 грн. щомісячно, за грудень 2012 року - 393,50 грн. (а.с. 116-117); за 2013 рік - 4800,76 грн., у тому числі: за період січень-листопад 2013 року - по 398,01 грн. щомісячно, за грудень 2013 року - 422,65 грн. (а.с. 36-37); за 2014 рік - 5071,80 грн. - по 422,65 грн. щомісячно (а.с. 38-39).

Єдиний внесок у загальному розмірі 11185,28 грн. сплачено позивачем на відповідні рахунки територіального органу Пенсійного фонду України, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії квитанцій від 18.05.2011 на суму 333,12 грн.; 15.06.2011 на суму 333,12 грн.; 20.07.2011 на суму 333,12 грн.; 17.08.2011 на суму 333,12 грн.; 15.09.2011 на суму 333,12 грн.; 18.10.2011 на суму 674,92 грн.; 16.11.2011 на суму 341,80 грн.; 15.12.2011 на суму 348,39 грн.; 19.02.2012 на суму 744,68 грн.; 02.04.2012 на суму 372,34 грн.; 03.05.2012 на суму 379,62 грн.; 29.05.2012 на суму 379,62 грн.; 18.06.2012 на суму 379,62 грн.; 25.07.2012 на суму 382,40 грн.; 16.08.2012 на суму 382,40 грн.; 13.09.2012 на суму 382,40 грн.; 15.10.2012 на суму 387,95 грн. (а.с. 118-122), та банківських розрахункових документів (квитанцій) від 27.11.2012 на суму 781,45 грн.; 12.02.2013 на суму 796,02 грн.; 21.03.2013 на суму 796,02 грн.; 24.05.2013 на суму 796,02 грн.; 30.07.2013 на суму 1194,03 грн. (а.с. 8, 10, 12, 14, 122).

Сплату єдиного внеску у загальному розмірі 5022,52 грн. позивач здійснив на рахунки

Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, яка з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 № 406-VII здійснює заходи адміністрування єдиного внеску в адміністративно - територіальних межах Бориспільського району Київської області.

Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських розрахункових документів (квитанцій) від 06.11.2013 на суму 1218,67 грн., 18.02.2014 на суму 1267,95 грн., 30.04.2014 на суму 1267,95 грн. та 27.08.2014 на суму 1267,95 грн. (а.с. 16, 18, 20, 22).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до статті 4 Закону України № 2464-VI, платниками єдиного внеску є страхувальники, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, та застраховані особи, зазначені у пунктах 2-14 частини першої цієї статті.

Зокрема, в силу приписів пункту 4 частини першої статті 4 зазначеного Закону, до платників єдиного внеску належать фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацами першим та третім частини восьмої статті 9 Закону України № 2464-VI, (у редакції, що діяла до 13.10.2012) передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

У свою чергу, відповідно до абзацу третього частини восьмої статті 9 цього Закону (у редакції, що діє з 13.10.2012), платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої цієї статті (у редакції Закону, що діяла до набрання чинності з 04.07.2013 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 № 406-VII), днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду - день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

У свою чергу, після проведення адміністративної реформи, пов'язаної з адмініструванням єдиного внеску, днем сплати єдиного внеску є день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів), та день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі - у разі сплати єдиного внеску готівкою (пункти 1, 2 частини десятої статті 9 Закону України № 2464-VI зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 № 406-VII).

Таким чином, спірні правовідносини, які є предметом розгляду в даній справі, стосуються питання перевірки судом своєчасності виконання позивачем обов'язку зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та правомірності висновків відповідача з приводу порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 платіжної дисципліни.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідач, виявивши порушення позивачем норм чинного законодавства, що полягало у сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із затримкою на: 29 календарних днів - за ІІІ квартал 2013 року у сумі 796,00 грн.; 127 календарних днів - за І квартал 2014 року у сумі 796,00 грн.; 37 календарних днів - за ІІ квартал 2014 року у сумі 472,00 грн. (розрахунок штрафної санкції (а.с. 68), застосував до позивача штрафні (фінансові) санкцій у сумі 286,00 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, обов'язок зі сплати єдиного внеску за квітень 2011 року у розмірі 333,12 грн. (термін сплати 20.05.2011) виконано позивачем 18.05.2011 (квитанція від 18.05.2011 на суму 333,12 грн.); за травень 2011 року у розмірі 333,12 грн. (термін сплати 20.06.2011) - виконано 15.06.2011 (квитанція від 15.06.2011 на суму 333,12 грн.); за червень 2011 року у розмірі 333,12 грн. (термін сплати 20.07.2011) - виконано 20.07.2011 (квитанція від 20.07.2011 на суму 333,12 грн.); за липень 2011 року у розмірі 333,12 грн. (термін сплати 20.08.2011) - виконано 17.08.2011 (квитанція від 17.08.2011 на суму 333,12 грн.); за серпень 2011 року у розмірі 333,12 грн. (термін сплати 20.09.2011) - виконано 15.09.2011 (квитанція від 15.09.2011 на суму 333,12 грн.); за вересень 2011 року у розмірі 333,12 грн. (термін сплати 20.10.2011) та жовтень 2011 року у розмірі 341,80 грн. (термін сплати 20.11.2011) - виконано 18.10.2011 (квитанція від 18.10.2011 на суму 674,92 грн.); за листопад 2011 року у розмірі 341,80 грн. (термін сплати 20.12.2011) - виконано 16.11.2011 (квитанція від 16.11.2011 на суму 341,80 грн.); за грудень 2011 року у розмірі 348,39 грн. (термін сплати 20.01.2012) - виконано 15.12.2011 (квитанція від 15.12.2011 на суму 348,39 грн.); за січень 2012 року у розмірі 372,33 грн. (термін сплати 20.02.2012) та лютий 2012 року у розмірі 372,33 грн. (термін сплати 20.03.2012) - виконано 19.02.2012 (квитанція від 19.02.2012 на суму 744,68 грн.); за березень 2012 року у розмірі 372,33 грн. (термін сплати 20.04.2012) - виконано 02.04.2012 (квитанція від 02.04.2012 на суму 372,34 грн.); за квітень 2012 року у розмірі 379,62 грн. (термін сплати 20.05.2012) - виконано 03.05.2012 (квитанція від 03.05.2012 на суму 379,62 грн.); за травень 2012 року у розмірі 379,62 грн. (термін сплати 20.06.2012) - виконано 29.05.2012 (квитанція від 29.05.2012 на суму 379,62 грн.); за червень 2012 року у розмірі 379,62 грн. (термін сплати 20.07.2012) - виконано 18.06.2012 (квитанція від 18.06.2012 на суму 379,62 грн.); за липень 2012 року у розмірі 382,39 грн. (термін сплати 20.08.2012) - виконано 25.07.2012 (квитанція від 25.07.2012 на суму 382,40 грн.); за серпень 2012 року у розмірі 382,39 грн. (термін сплати 20.09.2012) - виконано 16.08.2012 (квитанція від 16.08.2012 на суму 382,40 грн.); за вересень 2012 року у розмірі 382,39 грн. (термін сплати 20.10.2012) - виконано 13.09.2012 (квитанція від 13.09.2012 на суму 382,40 грн.).

Обов'язок зі сплати єдиного внеску за: ІV квартал 2012 року у розмірі 1169,40 грн. (термін сплати 20.01.2013) виконано ОСОБА_1 27.11.2012 (квитанції від 15.10.2012 на суму 387,95 грн. та 27.11.2012 на суму 781,45 грн.); І квартал 2013 року у розмірі 1194,03 грн. (термін сплати 20.04.2013) та ІІ квартал 2013 року у розмірі 1194,03 грн. (термін сплати 20.07.2013) сплачено позивачем на відповідні рахунки Пенсійного фонду, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії квитанцій від 12.02.2013 на суму 796,02 грн., 21.03.2013 на суму 796,02 грн., 24.05.2013 на суму 796,02 грн. та 30.07.2013 на суму 1194,03 грн.

Таким чином, на момент завершення Пенсійним фондом України процедури адміністрування єдиного внеску та передачі його адміністрування до органів доходів і зборів відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 № 406-VII, на особовому рахунку страхувальника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 мала обліковуватись переплата у розмірі 1194,09 грн.

Разом з тим, як вбачається з картки особового рахунку позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013-2014 роки (а.с. 61-65), станом на 21.10.2013 на особовому рахунку позивача обліковується переплата лише у розмірі 398,07 грн.

Розбіжність у сумі 796,02 грн. виникла внаслідок помилки, що допущена Управлінням Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області під час обліку надходжень платежів, отриманих від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а саме: невідображення в особовому рахунку платника суми єдиного внеску у вказаному розмірі, сплаченого за квитанцією від 21.03.2013, що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської від 12.08.2014 № 8101/02, який було надіслано останнім на адресу відповідача (а.с. 102).

Слід також зазначити, що протягом жовтня 2013 року - серпня 2014 року на відповідні рахунки органу доходів і зборів перераховано єдиний внесок у загальному розмірі 5022,52 грн., про що свідчать квитанції від 06.11.2013 на суму 1218,67 грн.; 18.02.2014 на суму 1267,95 грн.; 30.04.2014 на суму 1267,95 грн. та 27.08.2014 на суму 1267,95 грн., копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 16, 18, 20, 22).

Водночас, як вбачається з даних картки особового рахунку позивача зі сплати єдиного внеску за 2014 рік, сплачену ОСОБА_1 суму 1267,95 грн. за квитанцією від 30.04.2014, обліковано Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області лише 10.09.2014.

Твердження представника відповідача стосовно того, що неналежний облік надходжень сплачених сум коштів за наведеною вище квитанцією відбувся внаслідок некоректного заповнення позивачем графи "призначення платежу" не приймаються судом до уваги, оскільки досліджені судом копії квитанцій мають однакові реквізити та містять відмінності лише щодо періоду, за який сплачується єдиний внесок: "жовтень, листопад, грудень 2013 року"; "січень, лютий, березень 2014 року"; "квітень, травень, червень 2014 року" тощо), при цьому такі платежі вчасно та без зауважень були обліковані територіальним органом доходів і зборів.

Суд також враховує ту обставину, що відповідач ще на початку серпня 2014 року знав про помилки в обліку надходжень сплачених сум єдиного внеску, проте жодних дій щодо їх виправлення та відображення на особовому рахунку позивача достовірних відомостей не вчинив (висновок Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 12.08.2014 (а.с. 66).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що неналежний облік Управлінням Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області та Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській надходжень сплачених позивачем сум коштів призвів до утворення штучної недоїмки зі сплати єдиного внеску, в рахунок погашення якої зараховувались наступні платежі з одночасним нарахуванням штрафних санкцій та пені.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом першим частини третьої статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що у ході судового розгляду справи судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 своєчасно та у повному обсязі виконано обов'язок зі сплати єдиного внеску, порушень платіжної дисципліни ним не допущено, суд дійшов висновку, що рішення від 10.10.2014 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску винесено Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області безпідставно, що спричинило порушення прав позивача у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 182 грн. 70 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 10.10.2014 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, - визнати протиправним та скасувати.

3.Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.