Справа № 738/1779/17
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1779/17
№ провадження 2-а/738/2/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Менському районному суді Чернігівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 на дії працівників ДУ «Менська виправна колонія № 91» з приводу не застосування відносно нього пільги, передбаченої ст. 100 КВК України,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року до Менського районного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом на дії працівників ДУ «Менська виправна колонія № 91» з приводу не застосування відносно нього пільги, передбаченої ст. 100 КВК України. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 відбуває покарання у ДУ «Менська виправна колонія № 91» згідно вироку Острозького районного суду Рівненської області, яким його засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. По відбуттю відповідної частини покарання, 16.05.2017 на комісії МВК 91 було розглянуто питання про застосування відносно засудженого ОСОБА_1 пільги, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України, де ніхто з членів комісії не заперечував з даного приводу і було прийнято рішення про застосування відносно ОСОБА_1 ст. 100 КВК України. Проте, незважаючи на це, позивача було повторно викликано на комісію 31.05.2017 року, де повідомлено, що пільга, передбачена ст. 100 КВК України не може бути до нього застосована, оскільки віє є особою пенсійного віку. Таке рішення комісії позивач вважає протиправним та таким, що порушує його конституційні права. В звязку з цим, для захисту своїх прав, позивач звернувся до суду.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю суду не надав.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі позивача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників по справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання, зокрема: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Частина 9 статті 539 КПК України передбачає, що розгляд питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Стаття 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Стаття 5 ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема: встановлення бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як встановлено судом ОСОБА_1 засуджений вироком Острозького районного суду Рівненської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. З 12.02.2014 по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія № 91».

З матеріалів справи слідує, що засуджений ОСОБА_1 в Менській виправній колонії № 91 відбуває покарання з 12.02.2014 року по теперішній час. Засуджений виявив бажання бути працевлаштованим на швейну дільницю підприємства установи, де працює пакувальником і по теперішній час, до поставлених завдань відносився добросовісно, дотримується правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, за що має шість заохочень, не має жодного стягнення. Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує. З представниками установи ввічливий та чемний.

Проаналізувавши надану позивачем інформацію про його характеристику, суд приходить до висновку, що на дату розгляду позовних вимог, позивач установою характеризувався абсолютно позитивно.

Будь яких заперечень з даного приводу представником відповідача суду не надано.

Відсутність аргументів відповідача щодо відмови в задоволенні позивачу в застосування до нього пільги, передбаченої ст.100 КВК України, дають підстави суду задовольнити вимоги позивача частково. Та надати можливість засудженому ОСОБА_1 скористатися правом бути розглянутим на комісії з приводу застосування вказаної пільги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 72, 139, 242, 243, 244, 246, КАС України, п. 13-1 ч. ст. 537, ч. 9 ст. 539 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 на дії працівників ДУ «Менська виправна колонія № 91» з приводу не застосування відносно нього пільги, передбаченої ст. 100 КВК України задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії при МВК 91 від 31.05.2017 щодо не застосування відносно засудженого ОСОБА_1 ст.ст. 100, 101 КВК України.

Зобовязати комісію ДУ «Менська виправна колонія № 91» повторно розглянути питання щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_1 пільги передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної установи «Менська виправна колонія № 91» за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави 640 грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. А учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.Г. Сова