Справа № 813/4257/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2018 року справа № 813/4257/17
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Сакалоша В.М.
за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,
представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними і скасування розпорядження та припису,-
Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просить суд:
-визнати протиправним та скасувати розпорядження про усунення порушень від 25.10.2017 року №28-р/17, видане Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області;
-визнати протиправним та скасувати припис про недопущення повторних порушень від 25.10.2017 року №12-п/17, виданий Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час виконання повноважень керуючого санацією у справі № 909/1056/15 про банкрутство ВАТ «Пресмаш» ОСОБА_1 були дотримані вимоги статті 115Господарського процесуального кодексу України та статей 25,26,98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». При визначенні порушень, виявлених під час перевірки керуючого санацією ВАТ «Пресмаш» комісією не наведено норму Закону, якою передбачено обовязки керуючого санацією по веденню реєстру вимог кредиторів в процедурі санації боржника самостійного внесення змін до реєстру вимог кредиторів та здійснення перерахунку голосів кредиторів під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Щодо висновку комісії про порушення керуючим санацією прав, інтересів кредиторів ОСОБА_4 та ПП «Вестхім» та ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт», то у відповідності до п.15 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вирішення питань щодо порушення прав та обовязків учасників провадження у справі про банкрутство належить господарському суду, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, в т.ч. з врахуванням інтересів інших кредиторів та повного всестороннього аналізу всіх обставин у справі, розгляд скарг та визначення наявності та прийняття рішень щодо оскарження порушеного права. Висновки комісії про внесення керуючим санацією змін до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Пресмаш» на підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р., яка оскаржена в касаційному порядку, суперечить приписам ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає внесення змін до реєстру за наслідками перегляду в апеляційному та касаційному порядку, а не лише в апеляційному, як пропонується комісією. Станом на 29.06.2017р. (дата звернення кредиторів) та 26.07.2017р. (дата надання повідомлення керуючого санацією кредиторам) касаційний розгляд вимог кредитора ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області не завершено. Щодо порушення вимог абзацу 1 частини 3 і частини 4 статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» учасниками зборів кредиторів є лише конкурсні кредитори, визнані такими господарським судом та вимоги яких внесено до реєстру вимог кредиторів. Усі інші учасники справи про банкрутство мають лише право дорадчого голосу. Відповідачем порушено вимоги пп.6.9.1 п.6.9 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих. Невідповідність (на думку комісії з перевірки) внесених керуючим санацією ВАТ «Пресмаш» до плану санації розробленого 28.04.2017 розміру вимог кредиторів ухвалі господарського суду у Івано-Франківській області від 08.02.2017, не порушує норму права.
Ухвалою суду від 07.12.2017 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до ухвали від 07.12.2017 року судове засідання проведене в режимі відеоконференції.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування заперечень покликаються на те, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 не було додержано вимог абзацу 1 частини 3 і частини 4 статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і неправильно була визначена кількість голосів кредиторів боржника - ОСОБА_4, TOB «Фірма «Хімтехнопласт» та ПП «Вестхім», внаслідок чого позивачем безпідставно і необгрунтовано не була задоволена їх заява від 29.06.2017 і не скликано збори кредиторів за ініціативою цих кредиторів, сума вимог яких становить 3863 голоси, що більше однієї третини всіх вимог (8958 голоси), внесених до реєстру вимог кредиторів. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 усунені виявлені перевіркою порушення абзацу 7 і 11 частини 2 статті 25, абзацу 1 частини 3 і частини 4 статті 26, пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що свідчить на думку відповідача про визнання арбітражним керуючим правомірними висновки комісії. Щодо оскаржуваного припису про недопущення повторних порушень від 25.10.2017 № 12-п/17 комісія з перевірки дійшла висновку про те, що реєстр вимог кредиторів ОСОБА_5 акціонерного товариства «Пресмаш» станом на 22.12.2015 доданий до проекту плану санації ОСОБА_5 акціонерного товариства «Пресмаш», розроблений керуючим санацією 28.04.2017, не відповідає ухвалі господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2017, яка вступила в дію з 08.02.2017. Зазначали, що відсутні об'єктивні підстави для визнання протиправними та скасування розпорядження про усунення порушень від 25.10.2017 №28-р/17 та припису про недопущення повторних порушень від 25.10.2017 №12-п/17.
Суд, заслухавши думку позивача, думку представників відповідачів, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 діє на підставі свідоцтва №1211 від 12.06.2013р. на право провадження діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Ухвалою ІваноФранківського господарського суду від 08.02.2017р. у справі №909/1056/15 позивач призначена виконувати повноваження керуючого санацією у справі про банкрутство ВАТ «Пресмаш».
З 09 жовтня 2017 року по 11 жовтня 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень керуючого санацією у справі № 909/1056/15 про банкрутство ВАТ «Пресмаш», про результати якої складено Довідку від 11 жовтня 2017року № 30-Д.
Підставою для проведення перевірки була заява (скарга) ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт» та кредитора ВАТ «Пресмаш» ОСОБА_4 про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 (свідоцтво № 1211 від 12.06.2013 р.) вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 02.10.2015р. № 02/10-15.
За результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області було складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 23.10.2017 року № 32/17.
На підставі акта невиїзної перевірки відповідачем було прийнято припис № 12-п/17 від 25.10.2017 року про недопущення повторних порушень та розпорядження від 25 жовтня 2017 року № 28-р /17.
Не погодившись із вказаними розпорядженням Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення порушень від 25.10.2017 року №28-р/17 та приписом від 25.10.2017 року № 12-п/17, арбітражний керуючий ОСОБА_1 оскаржила їх до суду.
Надаючи правову оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких дій та рішень, що встановлені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-XII (далі Закон № 2343-XII) арбітражний керуючий -- фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією або ліквідаторів) регулюються Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Мін'юсту від 27.06.2013 № 1284/5 (далі Порядок).
Частиною 2 статті 106 Закону №2343-XII встановлено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
З положень наведеної норми вбачається, що нею визначена єдина підстава для проведення позапланових перевірок арбітражних керуючих, яка пов'язується із наявністю звернень громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства.
Відповідно до Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюють Міністерство юстиції України як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мінюсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.
Підпунктом 2.6.3 пункту 2.6 Порядку встановлено, що Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.
Підставою для проведення перевірки була заява (скарга) ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт» та кредитора ВАТ «Пресмаш» ОСОБА_4 про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 (свідоцтво № 1211 від 12.06.2013 р.) вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Згідно з ч.2 п.2.11. Порядку предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства, з питань, необхідність перевірки яких стала підставою здійснення цієї перевірки.
Відповідно до п. 6.4 Порядку акт перевірки є документом, який оформляється за результатами проведення перевірки. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів.
Згідно з п. 6.9. Порядку у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень.
Частиною 3 ст. 98 Закону №2343-XII передбачено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.
Статтею 25 Закону №2343-XII встановлено, що ухвала попереднього засідання господарського суду є підставою для визначення кількості голосів кредиторів під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів; внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.
Обовязки керуючого санацією у справі про банкрутство ВАТ «Пресмаш» визначено ст. 28 Закону №2343-XII та у відповідності до вищенаведеної норми права, до обовязків керуючого санацією не віднесено самостійне ведення реєстру вимог кредиторів.
Отже, висновки комісії про те, що до обовязків керуючого санацією по веденню реєстру вимог кредиторів в процедурі санації боржника, самостійного внесення змін до реєстру вимог кредиторів та здійснення перерахунку голосів кредиторів під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів є голослівними та не грунтуються на вимогах чинного законодавства України.
Щодо висновку комісії про порушення керуючим санацією прав, інтересів кредиторів ОСОБА_4 та ПП «Вестхім» та ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт» суд зазначає, що відповідно до п.15 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вирішення питань щодо порушення прав та обовязків учасників провадження у справі про банкрутство належить господарському суду, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, в т.ч. з врахуванням інтересів інших кредиторів та повного всестороннього аналізу всіх обставин у справі, розгляд скарг та визначення наявності та прийняття рішень щодо оскарження порушеного права.
Вирішення питань та формування висновків, щодо порушеного права учасників провадження у справі про банкрутства Порядком не передбачено.
Згідно з абзацом 2 п.п. 6.6.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих при оформленні акту перевірки довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається.
Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.
Головне територіальне управління у Запорізькій області у розпорядженні від 25 жовтня 2017р. №28-р/17 зазначає про порушення арбітражним керуючим вимог абз. 11 частини 2 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Однак, дана стаття регулює порядок проведення попереднього засідання господарського суду у процедурі розпорядження майном та не визначає обов'язку арбітражного керуючого по вчиненню певних дій у процедурі санації.
Тому, посилання відповідача на вказане порушення є надуманим.
У попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.
Реєстр вимог кредиторів ВАТ «Пресмаш» затверджено за результатами попереднього розгляду ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2015р.
В ухвалі зазначено: ухвала є підставою для визначення голосів кредиторів у справі про банкрутство ВАТ «Пресмаш», які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.
В подальшому вимоги ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області оскаржено.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.04.2016р. ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2015р. залишено в силі.
Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016р. ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2015р. лише в частині визнання вимог ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області скасовано та направлено на новий розгляд в іншому складі суду.
Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2017р. вимоги ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області визнано: в сумі 4 019 333,16грн., з яких 2 272 600,37 гри. віднесено до другої черги; 1 746 732,79 грн. віднесено до третьої черги; 54 176,60 грн. обліковано в реєстрі вимог кредиторів окремо в шосту чергу. В решті вимог відмовлено.
Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2017р. оскаржено, тому відповідно до ст. 85 ГПК України дана ухвала не набрала законної сили в звязку з оскарженням.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р, залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2017р., ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2017р, скасовано частково та прийнято нове рішення, яким вимоги ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області визнано: в сумі 2 166 148,50 грн. до другої черги; 1 800 909,40 грн. до шостої черги кредиторських вимог.
Внесення змін до затвердженого реєстру вимог кредиторів, як було вищезазначено, згідно з статтею Закону №2343-XII здійснюється виключно за наслідками апеляційного та касаційного оскарження.
Ні статтею 28 Закону №2343-XII, яка визначає обовязки керуючого санацією в процедурі банкрутства, ні жодною іншою нормою Закону, керуючого санацією не наділено повноваженнями самостійного ведення реєстру вимог кредиторів.
Суд погоджується з твердженням позивача про те, що висновки комісії про внесення керуючим санацією змін до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Пресмаш» на підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р., яка оскаржена в касаційному порядку, суперечить вимогам ст.25 вищевказаного Закону.
Статтею 26 Закону №2343-XII передбачено, що збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів.
Зміни до реєстру вимог кредиторів в установленому законом порядку не вносились.
Тому, одна третина кількості голосів кредиторів визначалась керуючим санацією згідно приписів ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2015р., про що повідомлено кредиторів за № 48-33 від 26.07.2017р.
Аналогічної позиції дотримався комітет кредиторів при проведенні комітету кредиторів ВАТ «Пресмаш» 15.09.2017р. (Протокол № 2/КС від 15.09.2017р.).
Крім того, на вимогу ст. 25 Закону №2343-XII керуючим санацією ВАТ «Пресмаш» направлено клопотання до господарського суду Івано-Франківської області № 48-48 від 18.09.2017р. про прийняття процесуального рішення у справі № 909/1056/15 по внесенню змін до реєстру вимог кредиторів та визначенню кількості голосів кредиторів у відповідності до ст. 25 Закону №2343-XII.
Щодо вказаного у розпорядженні комісією порушення вимог абзацу 1 частини 3 і частини 4 статті 26 Закону №2343-XII слід зазначити, що статтею 26 Закону визначено склад і компетенцію зборів кредиторів та комітету кредиторів.
Учасниками зборів кредиторів є лише конкурсні кредитори, визнані такими господарським судом та вимоги яких внесено до реєстру вимог кредиторів. Усі інші учасники справи про банкрутство мають лише право дорадчого голосу.
Головне територіальне управління у Запорізькій області вказує на порушення арбітражним керуючим вимог абзацу 11 частини 2 статті 25 Закону №2343-XII і в приписі від 25 жовтня 2017року № 12-п/17 про недопущення повторних порушень.
Пунктом 6.9 Порядку передбачено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (далі припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (далі розпорядження).
Відповідно до пп.6.9.1 п.6.9 Порядку, орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень припис.
Вказуючи на порушення вимог абз. 11 частини 2 статті 25 Закону №2343-XII і в приписі від 25 жовтня 2017року № 12-п/17 і у розпорядженні від 25 жовтня 2017р. №28-р/17, як порушення, яке підлягає усуненню, і як порушення яке усунути неможливо, Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області порушило вимоги пп.6.9.1 п.6.9 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих.
Щодо зазначеного у приписі від 25 жовтня 2017 року №12-п/17 порушення частини 1 статті 45, статті 115Господарського процесуального кодексу України, абзацу 11 частини 2 статті 25 Закону №2343-XII суд зазначає наступне.
Відповідач вказує, що арбітражним керуючим неправомірно і безпідставно не враховано під час визначення розміру вимог кредиторів 3 і 6 черг задоволення у плані санації розробленого керуючим санацією 28.04.2017 ухвалу господарського суду у Івано-Франківській області від 08.02.2017 у справі №909/1056/15. і це призвело до невідповідності внесених керуючим санацією ОСОБА_5 акціонерного товариства «Пресмаш» арбітражним керуючим ОСОБА_1 до плану санації ОСОБА_5 акціонерного товариства «Пресмаш» розробленого керуючим санацією 28.04.2017 розміру вимог кредиторів 3 і 6 черг ухвалі господарського суду у Івано-Франківській області від 08.02.2017 у справі №909/1056/15).
План санації ВАТ "Пресмаш" розроблено позивачем станом на 28.04.2017 та подано комітету кредиторів в травні 2017 для затвердження.
Як зазначає позивач, при його розробці використано показники на підставі даних інвентаризації, проведеної в 2017 році, пасив підприємства сформовано за результатами ухвали попереднього засідання господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2015р. про затвердження реєстру вимог кредиторів ВАТ «Пресмаш» та фінансових звітів (балансів) підприємства за 2015, 2016, та І-кв 2017р.
Ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2017р. прийнята за результатами нового розгляду вимог ДПІ у місті Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області не набрала законної сили у звязку з оскарженням.

Відповідно до абз.1 ч.8 статті 29 Закону №2343-XII господарський суд затверджує схвалений та погоджений план санації боржника і виносить ухвалу про затвердження плану санації.

З дати затвердження ухвалою господарського суду проекту плану санації, він набуває чинності.

Отже, при затвердженні плану санації господарський суд зобов'язаний з'ясувати істотні умови плану санації та надати їм правову оцінку, а також перевірити порядок проведення зборів кредиторів та порядок схвалення комітетом кредиторів плану санації.

У разі невідповідності плану санації вимогам законодавства про банкрутство, так і іншого законодавства України господарський суд має відправити план санації на доопрацювання.

Суд зазначає, що висновок відповідача щодо неправомірності та безпідставності неврахування арбітражним керуючим ухвали господарського суду у Івано-Франківській області від 08.02.2017 у справі №909/1056/15, під час визначення розміру вимог кредиторів 3 і 6 черги у плані санації ВАТ «Пресмаш» є голослівним та необгрутованим.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з частиною першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого рішення.

Суд зазначає, що відповідачем не дотримано вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Мін'юсту від 27.06.2013 №1284/5, а тому адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення порушень від 25.10.2017 року №28-р/17.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про недопущення повторних порушень від 25.10.2017 року № 12-п/17.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за рахунок його бюджетних асигнувань 1280 (одна тисяча двісті вісімдесять) грн. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.01.2018 року.

Суддя В.М.Сакалош