Справа № 396/1311/17(2-а/396/49/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2018 року справа № 396/1311/17(2-а/396/49/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2017 року у справі №396/1311/17(2-а/396/49/17) (суддя у 1 інстанції Шепетько В.І., постанова ухвалена та складена в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області в м.Новоукраїнка 29 вересня 2017 року) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову АР №629246 від 03.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обгрунтованим та недоведеним, а постанова в частині накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №629246 від 03.08.2017 року підлягає скасуванню.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії АР №629246 від 03.08.2017 року.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, помилковість висновку про скасування постанови про адміністративне правопорушення, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено залучення понятих чи свідків під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у разі відмови особи від отримання копії постанови про адміністративне правопорушення. Відмова від отримання копії оскаржуваного акту індивідуальної дії зафіксовано на нагрудний відео реєстратор.

Зауважив, що в силу приписів ст.2 КАС України, суд не може приймати рішення про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки це є дискреційними повноваженнями контролюючого органу.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, в редакції чинній на момент розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували скоєння позивачем адміністративного правопорушення, постанова містить ряд суттєвих порушень, які унеможливлюють залишення її в силі і є підставою для її скасування, а тому суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позову за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 03.08.2017 року інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, спільно з ОСОБА_4 було виявлено порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3, а саме, водій автомобіля Renault АЕ 420, д.н.з. ВЕ12848ХМ, рухаючись по пр. Героїв України керував транспортним засобом в темну пору доби з непрацюючими задніми габаритними вогнями.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, передбаченого п. 31.4.3 а) та 31.6 ПДР України, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення АР №629246 від 03.08.2017 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 344 грн.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чиного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п.31.4.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до п.31.6 «б» ПДР України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з абз.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідачем до суду першої інстанції було надано диск з відеозаписом вчиненного позивачем адміністративного правопорушення.

Переглянувши наявний в матеріалах справи відеозапис, колегією суддів встановлено, що факт правопорушення підтверджується відеозаписом з 00:00 хв. на якому зафіксовано, що на вантажному транспортному засобі, який рухався в попутному напрямку перед службовим автомобілем патрульних, не горіли габаритні вогні. Видно, що стоп-сигнали та покажчик повороту працюють в нормальному режимі, оскільки водій транспортного засобу на вимогу патрульних приймав крайнє праве положення та зупинявся.

На відеозаписі водій визнає факт, що в нього не працюють габаритні вогні та пояснив, що не помітив, що габаритні вогні не працюють.

Інспектор роз'яснив водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст.268 КУпАП. Водій усунув технічні несправності. Поліцейський пояснив водію, що факт правопорушення мав місце, за що водій був притягнутий до відповідальності, а усунення недоліків є підставою для подальшого продовження руху.

З відеозапису вбачається, що інспектор ознайомив водія зі змістом винесеної постанови. Водій відмовився від підпису та отримання копії постанови. Інспектор повідомив водію про направлення копії документу за адресою, вказаною ним в постанові.

Таким чином, доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що деякі недоліки при оформленні постанови про адміністративне правопорушення не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами, а також визнаний позивачем у наданому до суду відеозаписі.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не враховано особу позивача, наявність пом'якшуючих чи обтяжуючих обставин, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в силу приписів абз.2 ст.33 КУпАП наведені обставини повинні враховуватись при накладенні стягнення, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки стягнення на позивача було накладено за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та санкції правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є абсолютно визначеними, колегія суддів вважає, що не зясування відповідачем пом'якшуючих чи обтяжуючих обставин скоєного правопорушення не може бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови АР №629246 від 03.08.2017 року, оскільки ці обставини жодним чином не впливають на прийняття рішення щодо накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу Інспектора роти № 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2017 року у справі №396/1311/17(2-а/396/49/17) - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Інспектора роти № 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 09.01.2018 року та відповідно до ч.3 ст. 272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_6