Справа № 592/12142/17
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/43/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 згідно поданого позову просить визнати дії інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії БР № 201245 від 16.10.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП незаконними; скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 201245 від 16.10.2017 р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а провадження у справі закрити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.10.2017 р. близько 20 год. 29 хв. відповідач винесла відносно нього оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП начебто за те, що він керував автомобілем при цьому не предявив для перевірки посвідчення водія категорії В. Вказує, що жодного правопорушення не вчиняв, постанова винесена за відсутності будь-яких доказів його вини, у порушення процесуального порядку притягнення до відповідальності, права, передбачені ст. 268 КУпАП йому не розясненні, порушено право на захист.

Відповідач ОСОБА_2 згідно наданих заперечень у задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що 16.10.2017 р. близько 20 год 29 хв. був зупинений автомобіль Кіа Спортейж, номерний знак ВМ 0100АХ. На вимогу надати документи для перевірки у позивача було відсутнє водійське посвідчення категорії «В». Позивачу повідомлено про порушення ним пункту 2.1 а Правил дорожнього руху, розяснено права передбачені ст. 268 КУпАП, у його присутності розглянуто справу і винесено оскаржувану постанову.

У судові засідання 22.11.2017 р. та 11.01.2018 р. позивач ОСОБА_1 повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 11, 25).

11.01.2018 р. представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. 11.01.2018 р. до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи (а.с. 26).

З 15.12.2017 р. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) діє у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р. Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ч. 1 ст. 286 КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня відкриття провадження у справі), а згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши обставини в адміністративній справі, та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 16.10.2017 р. в м. Суми по вул. Степана Бандери, 10 інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 201245, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1, 16.10.2017 р. о 20 год. 29 хв. в м. Суми по вул. Степана Бандери, 10 керував транспортним засобом Кіа Спортейдж та не предявив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії .

За приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданого відповідачем у якості доказу на підтвердження доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та обґрунтованості винесення постанови - запису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції вбачається, що позивач після зупинки транспортного засобу на неодноразові вимоги інспектора поліції ОСОБА_2 не предявив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Жодних пояснень з приводу відсутності посвідчення водія під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надав, будь-яких клопотань про надання часу для підготовки до свого захисту чи запрошення захисника не заявляв.

Зазначені докази спростовують доводи позивача про не вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, не дотримання відповідачем процедури розгляду справи не розяснення прав, порушення його права на захист.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач допустив порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що справа про адміністративне правопорушення розглянута повноваженою особою, у присутності позивача, зясовано обставини справи, розяснено права. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вручена ОСОБА_4, який згідно долученого договору з 26.10.2017 р. прийняв обовязок надавати правову допомогу позивачу.

Проаналізувавши встановлені судовим розглядом обставини суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції статті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та встановлена відсутність правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відтак позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286, підпунктом 10 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання незаконними дій інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії БР № 201245 від 16.10.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП; скасування як незаконної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 201245 від 16.10.2017 р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Косолап