Справа № 804/491/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2018 р. Справа №804/491/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Премєр-міністра України ОСОБА_2, відповідача 2 Кабінету Міністрів України, відповідача 3 Секретаріату Кабінету Міністрів України, відповідача 4 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідача 5 Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами електронного звязку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 Премєр-міністра України ОСОБА_2, відповідача 2 Кабінету Міністрів України, відповідача 3 Секретаріату Кабінету Міністрів України, відповідача 4 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідача 5 Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Одночасно із вищезазначеним позовом позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, у якій він просить суд:

- зобовязати відповідачів відновити порушене право ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та по відношенню до винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм», які, як громадяни та суб'єкти забезпечення національної безпеки, створили інтелектуальні продукти, засвідчені патентами України на винаходи №№ 99107, 98941, 100006, 62197, 85876, 86216, 86247, 88006)», що мають як загальнодержавне так і світове значення та їх запровадження у виробництво забезпечить:

1) захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільств;

2) запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам у сферах правоохоронної діяльності, боротьби з корупцією, прикордонної діяльності та оборони, міграційної політики, охорони здоров'я, охорони дитинства, освіти та науки, науково-технічної та інноваційної політики, культурного розвитку населення, соціальної політики та пенсійного забезпечення, житлово-комунального господарства, податково-бюджетної та митної політики, торгівлі та підприємницької діяльності, інвестиційної політики, монетарної та валютної політики, промисловості та сільського господарства, транспорту та зв'язку, енергетики та енергозбереження, використання надр, земельних та водних ресурсів, корисних копалин, захисту екології і навколишнього природного середовища,

- забезпечити дію Конституції та законів України, а також вирішити питання щодо відшкодування матеріальних і моральних збитків за порушене право.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що відповідачами по відношенню до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 як суб'єктів забезпечення національної безпеки, які створили інтелектуальні продукти, порушено вимоги статей Конституції України, а дії Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3 є такими, що ставлять під сумнів ділову репутацію Дніпропетровського благодійного фонду «Екологія-Геос» та винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм», спрямовані проти інтересів держави та суспільства, нанесли шкоду державному бюджету та мають ознаки кримінальних злочинів, які підпадають під дію статей 176, 364 Кримінального кодексу України.

За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 2 та 4 частини першої вказаної статті заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів звязку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

До того ж, частиною восьмою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом. Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Абзацом другим підпункту 15.6 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суд зазначає, що на момент звернення позивача до суду із заявою про забзепечення адміністративного позову Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свою роботу.

Згідно з приписами підпункту 15.1 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Підпунктом 15.3 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

Поряд із цим, суд зазначає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та дня реєстрації особи своєї офіційної електронної адреси у такій системі, не передбачене право такої особи подавати, зокрема, заяви про забезпечення не у письмовій формі.

Таким чином, заява про забезпечення позову ОСОБА_1, направлена засобами електронного звязку із зазначенням «заява засвідчена електронним цифровим підписом» не містить власноручного підпису заявника в розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, всупереч вищенаведеним вимогам заявником не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності позивача; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності відповідачів, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідачів 4 та 5.

Поряд із цим, за положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд зазначає, що заявлені ОСОБА_1 заходи забезпечення позову не відповідають визначеним положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення наведеної норми позивачем не надано до заяви про забезпечення позову доказів сплати судового збору.

Відповідно до приписів частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу, що позивач у заяві вказує на те, що відповідачами порушенні щодо позивача вимоги чинного законодавства України, однак ним не зазначається чим саме невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим вважає за необхідне повернути її заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Премєр-міністра України ОСОБА_2, відповідача 2 Кабінету Міністрів України, відповідача 3 Секретаріату Кабінету Міністрів України, відповідача 4 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідача 5 Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно