Справа № 377/1010/17
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1010/17

Провадження №2-а/377/4/18

04 січня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участі:

представника відповідача Полосьмак С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про виплату одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, -

УСТАНОВИВ :

13 грудня 2017 року позивачем до суду подано названу позовну заяву, в якій позивач просить визнати неправомірними дії управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області щодо відмови в призначенні та виплаті на її користь одноразової компенсації за втрату годувальника із числа потерпілих категорії 1, смерть якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в розмірі, встановленому на момент смерті годувальника постановою КМУ від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов КМУ». Зобов'язати управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області призначити та виплатити одноразову компенсацію за втрату годувальника із числа потерпілих категорії 1, смерть якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в розмірі 7586 гривень, встановленому на момент смерті годувальника постановою КМУ від 14.05.2015 року № 285.

Позов обґрунтований тим, що чоловік позивача, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідно до експертного висновку про встановлення причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 2018 від 01.02.2017 року, захворювання, що призвело до смерті її чоловіка ОСОБА_3, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 17.05.2017 року вона звернулась з заявою до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про виплату одноразової компенсації як представнику сім'ї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Проте, листом від 16.06.2017 року № 05-07/1474 відповідач відмовив у виплаті зазначеної одноразової компенсації у зв'язку з тим, що виплата одноразової компенсації у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, сім'ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті, здійснюється за єдиною заявою, поданою протягом шести місяців з дати смерті годувальника. На момент смерті чоловіка позивача компенсаційні виплати, пов'язані із втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, здійснювались на підставі постанови КМУ № 285 від 14.05.2015 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», а постанова КМУ № 760 від 26.10.2016 року ще не була прийнята та запроваджена в дію. Жодних часових обмежень щодо подання заяви про виплату компенсації не було встановлено. Крім того, відповідно до п. 7 постанови КМУ № 760 від 26.10.2016 року, одноразова компенсація у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, здійснюється на підставі: свідоцтва про смерть; посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 (із вкладкою); свідоцтва про шлюб; експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв'язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Експертний висновок про встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС за № 2018 від 01.02.2017 року, позивачем отримано лише 16.03.2017 року. На підставі зазначеного експертного висновку, в травні 2017 рокі позивачем отримано посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Таким чином, позивач змогла звернутися з заявою до відповідача про виплату їй одноразової компенсації лише після отримання даного посвідчення.

Ухвалою судді від 14 грудня 2017 року у справі відкрито скорочене провадження та направлено відповідачеві копію позовної заяви з додатками.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 КАС України закріплено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Виходячи з наведеного, справа розглянута за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

22 грудня 2017 року відповідачем подано відзив, мотивований тим, що одноразова компенсація сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, передбачена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і виплачується в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 760 від 26.10.2016 року було затверджено Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань з застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян. Відповідно до п. 3 Порядку виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою КМУ № 1146 від 17.08.2002 року, поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника. Так, згідно абз. 3 п. 7 Порядку виплата такої компенсації здійснюється на підставі свідоцтва про смерть; посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 (із вкладкою); свідоцтва про шлюб; експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв'язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосування ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє в системі МВС, СБУ чи Міноборони. Згідно п.4 Порядку виплата вказаної одноразової компенсації здійснюється в розмірах, установлених постановою КМУ від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України». Постанова Кабінету Міністрів України № 760 прийнята 26.10.2016 року, була опублікована в Урядовому кур'єрі 02.11.2016 року, тобто з 02.11.2016 року вона набрала чинності. Ні в зазначеній постанові, ні в будь-яких інших законодавчих актах не зазначено, що постанова не поширюється на тих громадян, годувальники яких померли до цієї дати. Таким чином, з 02.11.2016 року всі громадяни, які мають право на одноразову компенсації, повинні звернутися за її призначенням протягом шести місяців з дати смерті годувальника. Виходячи з наведеного, відмова в призначенні одноразової компенсації УСЗН Славутицької міської ради Київської області є законною, оскільки позивач звернулася з відповідною заявою вже після спливу шестимісячного строку.

27 грудня 2017 року позивачем подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що позивач вперше звернулась до відповідача з питанням щодо отримання нею статусу дружини померлого громадянина із числа потерпілих категорії 1 в грудні 2016 року. Відповідачем було роз'яснено, що тільки в разі встановлення відповідною експертною комісією причинного зв'язку хвороби, що призвела до смерті її чоловіка ОСОБА_3, з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, вона набуде право подати документи для отримання відповідного посвідчення, на підставі якого отримає статус дружини померлого громадянина із числа потерпілих категорії 1 і тільки тоді набуде право на пільги, передбачені Законом. Отримавши в травні 2017 року посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, позивачем була подана заява про виплату одноразової компенсації по втраті годувальника із числа потерпілих категорії 1, смерть якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На час смерті її чоловіка компенсаційні виплати, що пов'язані із втратою годувальника, та смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою здійснювались на підставі постанови КМУ № 285 від 14.05.2015 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою і встановлено розмір компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, - 7586 гривень. Жодних часових обмежень щодо подання заяви про виплату компенсації відповідною постановою та Законом не встановлено та не передбачено.

Ухвалою судді від 28 грудня 2017 року, в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України, призначено у справі судове засідання з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач звернулась до УСЗН Славутицької міської ради Київської області з заявою про призначення одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, пропустивши шестимісячний строк звернення з дати смерті годувальника, що передбачено п. 3 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань з застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, в зв'язку з чим відсутні підстави для її призначення та виплати.

Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи та визначивши відповідні їм правовідносини сторін, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, позивач у справі, має статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, та має відповідне посвідчення № НОМЕР_1, із зазначенням дати видачі 11 квітня 2017 року (а. с. 1).

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, було видано позивачеві УСЗН Славутицької міської ради Київської області 11 травня 2017 року. Вказане посвідчення було виписано Київською обласною держадміністрацією 11 квітня 2017 року, тому в ньому і зазначена дата видачі - 11 квітня 2017 року, проте посвідчення з Київської облдержадміністрації передаються управлінню соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, а управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області видає вказані посвідчення громадянам.

Зазначені обставини підтверджені копією книги обліку видачі посвідчень( а.с. 40-45).

Як вбачається з відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_2, остання зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 28 березня 1981 року у відділі РАГСу м. Томськ (а. с. 14).

ОСОБА_3, чоловік позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого 19 жовтня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 11).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 2018 від 01.02.2017 року, виданого на підставі звернення родичів від 26.01.2017 року з приводу смерті ОСОБА_3, який отримала позивач 16 березня 2017 року, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 9-10).

17 травня 2017 року позивач звернулась до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області з заявою щодо призначення одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Листом № 05-07/1474 від 16.06.2017 року відповідач відмовив ОСОБА_2 в призначенні одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, мотивуючи тим, що чоловік позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а заява подана 17.05.2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку з дати смерті годувальника, передбаченого п. 3 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян( а.с. 6).

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи публічно-правовий спір, суд виходить із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали інвалідами внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім'ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 цього Закону компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 760 від 26 жовтня 2016 року затверджено Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян( далі Порядок).

Розмір, в якому виплачується одноразова компенсація дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, визначено постановою КМУ від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов КМУ» із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 759 від 26 жовтня 2016 року. Відповідно до вказаної постанови сім'ям, які втратили годувальника, виплачується одноразова компенсація в розмірі 7586 гривень.

Згідно п. 3 Порядку виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Відповідно до абзацу 1 п. 7 Порядку одноразова компенсація у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім'ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Абзацом 3 п. 7 Порядку встановлено, що виплата одноразової компенсації здійснюється на підставі:

- свідоцтва про смерть;

- документа, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, складення ядерних зарядів та здійснення на них регламентних робіт, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- свідоцтва про шлюб;

- експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв'язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє в системі МВС, СБУ чи Міноборони.

Таким чином, Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, який був чинним на час звернення позивача із заявою до відповідача про виплату одноразової компенсації дружинам померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, передбачено, що така заява повинна подаватися протягом шести місяців з дати смерті годувальника. Вказаним Порядком визначено перелік документів, на підставі яких виплачується така одноразова компенсація, серед яких не передбачено подання посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, про що зазначала позивач в письмових поясненнях.

Враховуючи, що чоловік позивача, який був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та мав відповідне посвідчення, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України з установлення причинного зв'язку смерті чоловіка позивача з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, остання отримала 16 березня 2017 року, то вона мала можливість звернутися із заявою до відповідача про отримання одноразової компенсації як дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана Чорнобильською катастрофою, до спливу шестимісячного строку, встановленого в п.3 Порядку.

Посилання позивача про те, що на дату смерті її чоловіка постанова КМУ № 760 від 26.10.2016 року ще не була прийнята, а тому відповідач повинен був керуватися постановою КМУ № 285 від 14.05.2015 року в редакції, яка діяла на час смерті її чоловіка, і якою не було передбачено часових обмежень щодо звернення за одноразовою компенсацією, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року № 794-VII передбачено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Як зазначено у ч. 5 цієї статті постанови Кабінету Міністрів України публікуються в Офіційному віснику України, газеті «Урядовий кур'єр», акти Кабінету Міністрів України також оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України № 760 від 26.10.2016 року, якою затверджено Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, та постанова Кабінету Міністрів України № 759 від 26.10.2016 року «Про внесення змін до постанов кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 та від 14.05.2015 року № 285» були опубліковані в Урядовому кур'єрі № 205 02 листопада 2016 року, що свідчить про те, що вказані постанови набрали законної сили 02 листопада 2016 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, на час звернення позивача із заявою до відповідача про виплату одноразової компенсації як дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана Чорнобильською катастрофою, відповідач правильно керувався постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 760, якою затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, та постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 759 від 26 жовтня 2016 року, оскільки вказані постанови були чинними на час звернення позивача із вказаною заявою.

Враховуючи, що чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а позивач звернулася із заявою до відповідача про виплату одноразової компенсації дружинам померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, 17 травня 2017 року, тобто після спливу шестимісячного строку з дати смерті годувальника, то відповідач законно відмовив позивачеві у призначенні та виплаті такої компенсації.

Виходячи з викладеного, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 09 січня 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька