Справа № 127/18353/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/18353/17

Головуючий у 1-й інстанції: Клапоущак С.Ю.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

10 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Житомир Гурнівського Олександра Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до інспектора роти №1 батальйону №3 УПП у м. Житомир Гурнівського О.В., в якому просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 395575 від 18 серпня 2017 року, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено:

-звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України, обмежившись усним зауваженням;

-скасовано постанову серії АР № 395575 від 18 серпня 2017 року інспектора роти №1 батальйону №3 УПП у м. Житомир Гурнівського О.В.по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.;

-провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 серпня 2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенантом поліції Гурнівським О.В. складено постанову сергії АР №395575 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, 18.08.2017 року о 09:20 позивач, керуючи транспортним засобом в м. Житомирі, вул. Київська, 67, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України.

Позивач, не погоджуючись з винесеною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням характеру вчиненого позивачем правопорушення та його особи, адміністративне правопорушення є малозначним, а тому наявні підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, і інші).

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Однак, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, положеннями ч.5 даної статті передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Згідно з п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на викладене колегія суддів зауважує, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1 розділу 8 ПРД України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з підпунктом 8.7.3. е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем до матеріалів справи долучено відеозапис з автомобільного відеореєсратора патрульного автомобіля, з якого судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем дійсно порушено п 8.7.3. е) ПДР України, оскільки здійснено проїзд регульованого перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Враховуючи наявний відеозапис з місця події, колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тобто, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, і як свідчать матеріали справи позивач сам визнав вину у вчиненому правопорушені.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про правмірність постанови серії АР № 395575 по справі про адміністративне правопорушення від 18.08.2017.

Щодо висновку суду першої інстанції про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, колегія суддів дійшла висновку, що на момент прийняття постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про закриття провадження по справі, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Суд першої інстанції в даному випадку не є органом (посадовою особою), уповноваженим вирішувати справу про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, судом першої інстанції не обгрунтовано в чому полягає малозначність вчиненого правопорушення, а саме проїзду регульованого перехрестя на червоний сигнал світлофора. Посилання суду на те, що правопорушення не спричинило суттєвої шкоди державі чи окремим громадян не береться до уваги судом апеляційної інстанції, так як відповідальність в даному випадку настає за порушення Правил дорожнього руху, а не за спричинення суттєвої шкоди державі чи окремим громадянам. Спричинення такої шкоди підпадає під дію інших норм законодавства, а не ч.2 ст.122 КУпАП.

Також у своїй постанові суд першої інстанції не зазначив, якими належними доказами підтверджуються доводи позивача про те, що відповідач позбавив його можливості скористатись своїми правами у повному обсязі та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи . Судом апеляційної інстанції не здобуто доказів протиправності дій посадової особи по притягненню позивача до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов та закриваючи провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, діяв всупереч вимогам чинного законодавства, яке діяло на момент прийняття постанови суду від 17.10.2017 року.

До того ж задовольняючи позов, суд першої інстанції у резолютивній частині постанови вирішив вимоги, які відрізняються від вимог, заявлених позивачем в прохальній частині позовної заяви.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Житомир Гурнівського Олександра Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст.272, 325 КАС України та відповідно до ч.3 ст.272 КАС України не може бути оскаржена .

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.