Справа № 308/10259/15-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови № 1321/30506/15 від 12.08.2015 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови № 1321/30506/15 від 12.08.2015 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 1321/30506/15 від 12.08.2015 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 гривень. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що 01.08.2015 року біля 22 год. 15 хв. у пункті пропуску Ужгород в напрямку вїзд в Україну під час митних формальностей , державним інспектором відділу митного оформлення було повідомлено позивачу про наявність щодо нього орієнтування Закарпатської митниці ДФС щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України легкового автомобіля марки VW Golf , реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1. Позивач повідомив інспектора митниці про перебування автомобіля в несправному стані та на ремонті, що унеможливило його виїзд. Позивач вказує на те, що не зважаючи на його пояснення , державним інспектором відділу митного оформлення МП Ужгород Закарпатської митниці ДФС був складений протокол про порушення митних правил № 1321/30506/15 від 01.08.2015 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу комерційного призначення більше ніж на одну добу , але не більше ніж на десять діб та як наслідок заступником начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, була винесена постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 гривень.

Позивач з винесенням постанови не згоден , вважає постанову № 1321/30506/15 від 12.08.2015 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.470 МК України, а отже відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та немає ознак порушення митних правил передбачених ч.2 ст.470 МК України з тих підстав, що його автомобіль не є автомобілем комерційного призначення та не є товаром, він його нікуди не доставляв. Окрім того, вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки посадовою особою при винесенні постанови не враховано, що транспортний засіб не вивезений за межі митної території України у строк встановлений ст.95 МК України, у зв'язку із аварією , що сталася з техногенних причин, саме вихід з ладу паливної апаратури автомобіля та перебуванням на ремонті , що підтверджується довідкою . У зв'язку з наведеним вище, він не мав змоги перетнути кордон України через обставини, що не залежали від його волі. При винесенні даної постанови ці факти не були враховані, а справа розглянута у його відсутності , тому просить позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові та просив суд їх задовольнити. Надав пояснення аналогічно викладеним у позові, зокрема наголосив на тому, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.470 МК України, з тих підстав , що автомобіль позивача не є автомобілем комерційного призначення та не є товаром, а також транспортний засіб не вивезений за межі митної території України у строк встановлений ст.95 МК України, у зв'язку із перебуванням на ремонті , що підтверджується довідкою. Окрім того вказав, що на вимогу інспектора відділу митного оформлення позивач надав 01.08.2015 року письмові пояснення про те, що не вірно порахував строки вивезення автомобіля.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. Крім того зазначив, що громадянин ОСОБА_3 15.07.2015 року ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Лужанка» легковий автомобіль марки VW Golf , реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1 в митному режимі "Транзит". Він мав вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 21.07.2015 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС. Станом на 01.08.2015 року автомобіль марки VW Golf , реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1 вивезеним за межі митної території України не значився. Громадянин ОСОБА_3 перевищив встановлений ст.95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, більше ніж на одну добу , але не більше ніж на десять діб. Заперечуючи проти доводів представника позивача вказує на те, що перебування транспортного засобу на ремонті жодним чином не впливає на склад правопорушення, поломка автомобіля не була зумовлена аварією чи дією обставин непереборної сили. Звернув увагу суду на приписи ст.192 МК України , згідно п.2 ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, що позивачем зроблено не було, ОСОБА_3 до митного органу із відповідною заявою не звертався. Звернув увагу суду на те, що про час і місце розгляду справи ОСОБА_3 було повідомлено під час складання протоколу, який йому було вручено під розпис. Заперечуючи проти доводів позивача вказав на те, що статтею 4 МК визначені основні терміни і поняття , якими транспортні засоби поділено на транспортні засоби комерційного призначення та транспортні засоби особистого користування. Відповідно до п.57 ст.4 МК України товари - це будь які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі , валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Отже, до поняття товари включаються будь які речі , у тому чисі транспортні засоби особистого користування. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року ОСОБА_3 ввіз на митну територію України через пункт пропуску Лужанка легковий автомобіль марки VW Golf , реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1 в митному режимі "Транзит". ОСОБА_3 зобовязався вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 21.07.2015 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 26.07.2015 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці.

Як встановлено судом, під час проведення 01.08.2015 року аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних Інспектор та ЄАІС ДМСУ встановлено, що станом на 01.08.2015 року автомобіль марки VW Golf , реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1 вивезеним за межі митної території України не значився.

За вказаних обставин державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста Ужгород Закарпатської митниці ДФС відносно ОСОБА_3 було запроваджено протокол № 1321/30506/15 від 01.08.2015 року про порушення митних правил за ознаками ч.2 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу , але не більше ніж на десять діб.

Судом встановлено, що постановою № 1321/30506/15 від 12.08.2015 року , винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС за наслідками розгляду протоколу № 1321/30506/15 про порушення митних правил від 01.08.2015 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 ,00 гривень, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на одну добу , але не більше ніж на десять діб.

Стверджуючи, що вказана постанова є протиправною, представник позивача в процесі розгляду справи посилався на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, вказавши, на те, що автомобіль позивача не є автомобілем комерційного призначення та не є товаром, а також вказав на перебування автомобіля на ремонті, що не було враховано посадовою особою під час винесення постанови.

На підтвердження факту перебування автомобіля на ремонті, представником позивача надано довідку №1933 за підписом приватного підприємця ОСОБА_5, з якої вбачається , що транспортний засіб марки VW Golf , реєстраційний номерний знак KGR 35 C1 знаходився на ремонті у звязку з ремонтом паливної апаратури з 19.07.2015р. по 12.08.2015р. та надав рахунок.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Пункт 28 статті 4 МК України визначає митні правила, як встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 25 статті 4 МК України визначає митний режим - комплекс взаємоповязаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Статтею ст. 95 МК України, встановлені наступні строки для транзитних перевезень: для автотранспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведеного, позивач зобов'язаний був вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 21.07.2015 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 26.07.2015 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці.

Посилання представника позивача на те, що транспортний засіб позивача не є транспортним засобом комерційного призначення, а відтак не є товаром є хибними через те, що на нього поширюється регулювання ч. 2 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі, валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином понят-тя "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України передбачає перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Отже, зважаючи на норми чинного законодавства, враховучи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 цього Кодексу строк доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Доводи представника позивача про те, що позивач не мав можливості вивезти транспортний засіб VW Golf , реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1 у зазначений законодавством строк у зв'язку з знаходженням автомобіля на ремонті з 19.07.2015р. по 12.08.2015р., що свідчить на його думку про відсутність в діях позивача складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Таким чином, виходячи із змісту даної норми позивач повинен довести, що вчинення ним порушення відбулося внаслідок дії аварії, непереборної сили або протиправні дії третіх осіб.

Згідно п.2 ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинилаповне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповіднодо заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок №657): аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщен-ня з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили -надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів,ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

Поряд з цим, суд вважає, що означений ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування на лафеті, або на автопричепі.

Крім цього, позивачем не надано жодних доказів того, що автомобіль фактично потребував ремонту до ввезення його на Україну і він фізично не міг здійснити необхідний ремонт транспортного засобу, ще до моменту ввезення останнього на митну територію України.

В розумінні п. 2 розділу VIII вищевказаного Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Довідка № 1933 видана ПП ОСОБА_5 та рахунок № 1933 не містять інформації та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував у результаті аварії або дії обставин непереборної сили, а також відсутні дані, які б свідчили про причинно-наслідковий зв'язок між ремонтом та аварією.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Порядку № 657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно пункту 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідкиаварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України «Про торгово-промислові палати» і надано Торгово - промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

ПП ОСОБА_5 не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, а тому не є належними та допустимими доказами у даній справі.

Відповідно до п.3 розділу III Наказу № 615 передбачено, що послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником та виконавцем (договір, наряд-замовлення).

Отже, автомобіль марки " VW Golf ", реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до вимог ст. 95 МК України, у зв'язку з ремонтом паливної апаратури автомобіля, не може бути віднесений до аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні змісту вимог ст.192 МК України.

Поряд з цим, діючими нормами законодавства не встановлено обов'язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов'язку законодавцем не обумовлений.

Відтак, на думку суду, документи на які посилався позивач, котрі видані ПП ОСОБА_5 не є належним і достатнім доказом існування обставин, що унеможливили виконання вимог положень МК України, а ПП ОСОБА_5 не є та не був уповноваженим органом на їх видачу.

Принагідно слід зазначити, що згідно правової позиції Вищого адміністративного суду, висловленої в ухвалі №К/800/15082/16 від 14.07.2016 року, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні ст. 192 МК України.

Разом з тим, п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Однак, як встановлено ОСОБА_3 в порушення умов вищезазначеної статті не повідомив найближчий митний орган про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили.

Оцінюючи досліджені у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, щодо перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на на одну добу, але не більше ніж на десять діб, тобто оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил, винесена посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд констатує, що сам по собі факт перебування автомобіля марки " VW Golf ", реєстраційний номерний знак Польської Республіки KGR 35 C1 , на ремонті у ПП ОСОБА_5 з 19.07.2015 р. по 12.08.2015р., не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України не перериває, встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту, а відтак вимоги позивача про скасування постанови в справі про порушення митних правил є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманнямпринципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Оскільки наявність у діях позивача ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 470 МК України знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст.470 МК України, через що правові підстави для скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є відсутніми, а відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачем надано суду достатніх доказів щодо правомірності прийнятого рішення, а тому приходжу до висновку про необгрунтованість , безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 70, 71, 86, 104,159, 161-164, 167 КАС України, ст. ст. 4, 95, ч.2 ст.470 МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови № 1321/30506/15 від 12.08.2015 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6