Справа № 564/2617/17
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2617/17

10 січня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/2617/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП м.Львів ДПП сержанта поліції Ліщуна Михайла Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2017 року у м.Львів на вул.Словацькій відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, поліцейським В20152 УПП у м.Львів ДПП винесено постанову серії АР №607662 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 10.12.2017 року о 13:20 год. у м.Львів по вул.Словацькій ОСОБА_1 здійснив стоянку на місці позначень дорожнього знаку 5.38 "Місце для стоянки" з додатковим позначенням 7.17 "Інваліди", чим порушив пункт 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач, ОСОБА_1, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до інспектора УПП м.Львів ДПП сержанта поліції Ліщуна Михайла Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У своїй позовній заяві просить суд скасувати оскаржувану постанову, а адміністративну справу закрити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач правом на подання заперечень на позов не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що є інвалідом третьої групи з дитинства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви, постанова про накладення адміністративного стягнення була складена без врахування пояснень позивача про те, що він є інвалідом з дитинства, саме тому і здійснює постійно стоянку транспортного засобу біля знаку 7.17 "Інваліди". Позивач не знав, що забув посвідчення в іншому одязі, тому зупинився на звичному для себе місці. Інспектор УПП м.Львів ДПП розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу без врахування пояснень позивача та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про перевірку його статусу інваліда, не надав можливість скористатися правовою допомогою, чим, на думку позивача, суттєво порушив його процесуальні права.

Згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1 виданого 12.07.2012 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи з дитинства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до 5.38 Правил дорожнього руху України "Місце для стоянки". Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Відповідно до 7.17 Правил дорожнього руху України "Інваліди". Означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України, інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до п.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

У відповідності до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, згідно ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст.7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП м.Львів ДПП сержанта поліції Ліщуна Михайла Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову від 10.12.2017 року серії АР №607662 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ. В. Левчук