Справа № 344/5542/16-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/11075/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року про відмову в роз'ясненні судового рішення у справі № 344/5542/16-а (ухвала постановлена у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Польської М.В., повний текст ухвали виготовлений 7 червня 2017 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити дії.

Позивачка просила визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську у зарахуванні до сум, з яких їй обраховано розмір пенсії, виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби;

зобовязати відповідача з 21.05.2007 перерахувати та виплачувати їй пенсію в розмірі 90% з включенням до заробітної плати (з якої нараховується пенсія) суми допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, відповідно до довідки Департаменту містобудування та архітектури від 30.03.2016 №93/51-10/08-6.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року позов задоволено частково. Позов в частині прохання позивача про визнання відмови неправомірною, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплати її з 21.05.2007 залишено без розгляду. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до сум, з яких нараховано розмір пенсії, виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби з 28.10.2015. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 28.10.2015 в розмірі 90%, включивши до складу заробітної плати для обчислення пенсії, суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих нею сум. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на користь позивачки судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду із заявою про розяснення постанови Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2016 року.

В заяві позивачка просила розяснити, чи підлягає включення до складу заробітної плати для обчислення пенсії, суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби з урахуванням фактично отриманих нею сум суми матеріальної допомоги на оздоровлення за травень 2007 року 10063 грн, за липень 2007 року 760 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення у справі № 344/5542/16-а відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що саме довідка від 30.03.2016 послужила і була розглянута при постановленні рішення, і відповідач повинен був врахувати зазначені в ній розміри для проведення перерахунку пенсії. Нечіткість та незрозумілість резолютивної частини рішення суду відповідачем призвело до неможливості в подальшому виконати рішення суду першої інстанції. Основною причиною виникнення з боку відповідача нерозуміння окремого положення постанови суду є нечіткість, відсутність конкретного висновку щодо поновлення її права з врахуванням при перерахунку розміру всіх сум, зазначених в довідці від 30.03.2016 та в кінцевому результаті неоднозначність всієї резолютивної частини судового рішення.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки усі учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У справі встановлено, що на виконання постанови суду першої інстанції від 06.06.2016 управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську позивачці проведено перерахунок пенсії. Оскільки в рішенні суду від 06.06.2016 не йдеться про конкретні суми, що підлягають включенню до заробітку, з якого слід обчислювати пенсію, то при проведенні відповідачем перерахунку пенсії позивачці суми матеріальної допомоги враховані у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що суд при розясненні рішенні суду не має права змінювати суть рішення та надавати оцінку доказам, які не оцінювались судом при ухваленні самого рішення.

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про розяснення судового рішення не погоджується та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 170 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття судом першої інстанції постанови) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз'яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню. Дана позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду України від 13 липня 2016 року у справі №826/16796/14.

Як слідує з роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верхового Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції в постанові від 06.06.2016 зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входить до системи оплати праці державного службовця. В довідці Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.03.2016 №93/51-10/08-6 визначено розміри вказаних вище виплат.

Проте, резолютивна частина постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року містить різне тлумачення, є не чіткою та не зрозумілою, в постанові недотримані вимоги ясності та визначеності судового рішення. Судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання та в даному випадку підлягає розясненню.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення, оскільки постанова суду є незрозумілою в частині включення до складу заробітної плати для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, що ускладнює її виконання.

Тому апеляційний суд вважає за необхідне розяснити, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 28.10.2015 в розмірі 90%, включивши до складу заробітної плати для обчислення пенсії, суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих нею сум, тобто з включенням сум визначених відповідно до довідки Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.03.2016 №93/51-10/08-6.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення постанови, якою задовольнити заяву про розяснення судового рішення, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року про відмову в роз'ясненні судового рішення у справі № 344/5542/16-а - скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення задовольнити.

Розяснити, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 28 жовтня 2015 року в розмірі 90%, включивши до складу заробітної плати для обчислення пенсії, суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих нею сум, тобто з включенням сум визначених відповідно до довідки Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.03.2016 № 93/51-10/08-6.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4