Справа № 826/14534/17
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2018 року № 826/14534/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк»
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення
ОБСТАВИВНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Санаторій «Маяк») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві № 231/26-15-12-22 від 29 вересня 2017 року про анулювання реєстрації платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 14 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/14534/17, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 28 листопада 2017 року, яке відкладалось на 08 грудня 2017 року, у зв'язку з клопотанням представника позивача про неможливість явки у судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 14 листопада 2017 року відмолено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

У судовому засіданні 08 грудня 2017 року представник позивача позов підтримав, представник відповідача заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» (податковий номер 25276996) є платником єдиного податку, групи 3, за ставкою 5%.

Рішенням Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 29 вересня 2017 року № 231/26-15-12-22 анульовано реєстрацію платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк».

Як підставу анулювання визначено несплата протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому Податковим кодексом України, податкового боргу, що виник у платника єдиного податку абзац 3 пункту 299.10 статті 299 та абзац 8 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

Як вбачається з листа Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 29 вересня 2017 року № 8775/10/26-54-12-19 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» обліковується борг по земельному порядку в сумі 0,05 грн., який виник 30 січня 2017 року та тривав протягом двох послідовних кварталів.

Не погоджуючись із спірним рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку, позивач зазначає про порушення контролюючим органом положень Податкового кодексу України, зокрема: контролюючим органом не проведено перевірку, акт за результатом якої може бути прийняте рішення про анулювання реєстрації; відповідно до підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України ТОВ «Санаторій «Маяк» звільнено від сплати податку на майно (в частині земельного податку), а тому, на думку позивача, наявність податкового боргу не доведена відповідачем. Позивач, також, зазначає у позовній заяві, що йому невідомо як у нього міг виникнути податковий бог.

Заперечення відповідача мотивовані наступним: у Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» обліковується борг по земельному порядку в сумі 0,05 грн., який виник 30 січня 2017 року та тривав протягом двох послідовних кварталів, що відповідно до абзац 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних міркувань.

Наявна в матеріалах справи облікова картка свідчить, що позивачем самостійно визначено суму земельного у розмірі 93784,28 грн. (податковий розрахунок земельного податку № від 15 лютого 2016 року); за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» обліковується борг по земельному порядку в сумі 0,05 грн.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

В силу пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються групи платників єдиного податку.

Третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

У відповідності до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (пункт 299.11 статті 299 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Аналіз наведених норм свідчить, що анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом в якому допущено порушення.

Аналогічна позиція міститься в листі-роз'ясненні Державної фіскальної служби України від 08 грудня 2017 року.

Тобто, обов'язковою умовою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, яка встановлена в акті перевірки відповідного органу.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять копії акту перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк», яким встановлено наявність податкового боргу у розмірі 0,05 грн. Також, відповідачем не доведено, що до прийняття оскаржуваного рішення позивач був повідомлений про існування боргу у сумі 0,05 грн.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять податкової вимоги, яка направляється контролюючим органом у разі обліку за платником податків податкового узгодженого боргу.

З огляду на викладене, а саме на відсутність акту перевірки та відсутність доказів на підтвердження правомірності спірного рішення, дотримання податковим органом порядку анулювання реєстрації платника податку, суд вважає рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві № 231/26-15-12-22 від 29 вересня 2017 року про анулювання реєстрації платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, відхиляються твердження позивача, що відповідно до підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України ТОВ «Санаторій «Маяк» звільнено від сплати податку на майно (в частині земельного податку), а тому наявність податкового боргу не доведена відповідачем, оскільки, як встановлено судом, позивачем самостійно подавались податкові декларації з податку на землю, а відтак останній є суб'єктом сплати податку за землю; доказів які доводили б зворотне сторонами не надано.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» (, місцезнаходження: 04075, місто Київ, вул. Миколи Юнкерова, 58) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (04231, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, 58, ) № 231/26-15-12-22 від 29 вересня 2017 року про анулювання реєстрації платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк».

3. Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (04231, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, 58, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» (, місцезнаходження: 04075, місто Київ, вул. Миколи Юнкерова, 58) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень) сплаченого згідно платіжного доручення від 09 листопада 2017 року №276.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова