Справа № 154/2733/17
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Пікули Н.В.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівьскої митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0919/20900/17 від 14 квітня 2017 р., винесену Львівською митницею Державної фіскальної служби України про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 процентів несплаченої суми митних платежів 171 229,80 грн. та надіслати справу на новий розгляд.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним чином.

17.05.2016 року відносно нього було складено протокол про порушення митних правил № 1096/20505/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України з зв'язку з перевищенням ним доставки транспортного засобу, а саме автомобіля марки «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), який було ввезено в режимі «транзиту» на митну територію України та не вивезено у передбачений законом строк.

За результатами розгляду даного протоколу 01.06.2016р. відповідачем було винесено постанову № 1096/20505/2016, згідно якої на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., який ним сплачено 16.06.2016 року, що підтверджується квитанцією № 182 .

16.02.2017 року на адресу Львівської митниці ДФС надійшов лист з Волинської митниці ДФС від 09.02.2017 № 427/7/03-70-20-02, відповідно до якого було надіслано його заяву в якій він зазначив про те, що 26.12.2016 року частково пошкоджений та непридатний до експлуатації транспортний засіб марки «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща) був зданий на утилізацію в якості металобрухту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 у місті Володимирі-Волинському, що підтверджується відповідними документами, а також вказувалось на те, що з метою підтвердження факту знищення вищевказаного транспортного засобу останнім були зняті реєстраційні номерні знаки та вирізано дублюючу табличку номера кузова (VIN).

24.03.2017 року відносно нього було складено протокол про порушення митних правил № 0919/20900/17 на підставі якого 14.04.2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником протидії митним правопорушенням Скромним Я.І. було винесено постанову про визнання винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 процентів несплачену суми митних платежів 171 229,80 грн.

Дану постанову просить визнати протиправною та скасувати, оскільки вона винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та за його відсутності.

Позивач та його представник у судове засіданні не з'явились, від представника позивача ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. До суду надійшли письмові заперечення представника Львівської митниці ДФС.

У письмовому запереченні на даний позов відповідач позов не визнав, посилаючись на дотримання вимог чинного законодавства, відповідно до яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 485 Митного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюєтьсяКонституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2ст. 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно ч.1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 17.05.2016 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 1096/20505/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у зв'язку з перевищенням ним строку доставки, встановленого ст. 95 Митного кодексу України , товару - транспортного засобу марки «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща), що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до постанови Волинської митниці ДФС від 01.06.2016 року у справі про порушення митних правил 1096/20505/2016 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Як стверджується матеріалами справи ОСОБА_1 дану постанову не оспорював, сплатив штраф у повному обсязі.

06.02.2017 року ОСОБА_1 було направлено заяву начальнику Волинської митниці, згідно якої він повідомляв про те, що 29.01.2016 року, керуючи автомобілем марки «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в якій його транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження та виявився непридатним до експлуатації у зв'язку з чим не міг бути своєчасно вивезений за межі митної території. В зв'язку з порушенням строків вивезення даного автомобіля його було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Оскільки вартість відновлювальних робіт по ремонту автомобіля була вищою від ринкової, за домовленістю із його власником, якому було виплачено грошову компенсацію, 26.12.2016 року даний автомобіль він здав на утилізацію в якості металобрухту фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3, попередньо знявши реєстраційні номерні знаки та демонтувавши табличку з номером кузова, про що надав відповідні документи.

Так як даний автомобіль в електронних системах митниці продовжував рахуватись на ним, просив митний орган припинити митний режим транзиту на ввезений ним 21.01.2016 року через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» Львівської митниці ДФС України транспортний засіб автомобіль марки «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2 у зв'язку з його втратою.

Як свідчать матеріали справи дана заява ОСОБА_1 була скерована для розгляду керівнику управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці Державної фіскальної служби України.

Як встановлено в подальшому, працівниками митниці заяву ОСОБА_1 задоволено не було, в зв'язку з наявністю в його діях ознак правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та листом від 13.03.2017 року повідомлено про необхідність прибути у Львівську митницю ДФС 24.03.2017 року, де буде вирішуватись питання про заведення справи про порушення митних правил (а.с. 46).

24.03.2017 року державним інспектором відділу інформаційно-аналітничної роботи Управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС Швед С.М. у відсутності особи, що притягується до відповідальності, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення ним митних правил, передбачених ст.. 485 Митного кодексу України. В даному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 був викликаний для надання пояснень та складання протоколу листом від 13.03.2017 року № 1411/Д/13-70-20/37 однак, на виклик не прибув, причин неявки не повідомив.

Як свідчить детальний аналіз даного листа (а.с. 46) що в ньому відсутні дані про те, що ОСОБА_1 викликається саме для складання протоколу про ПМП, а мова в ньому йде лише про проведення перевірки використання товарів (транспортного засобу автомобіль марки «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2) стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів та необхідність прибути до Львівської митниці ДФС 24.03.2017 року.

Також, відповідачем не надано достовірних даних про вручення зазначеного листа позивачу, оскільки штампи на конверті, які ніби то підтверджують його відправку є нерозбірливими, не містять адресата, а термін його повернення за закінченням терміну зберігання вказаний 27.04.2017 року, тобто після дати винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності (а.с. 47).

Таким чином, протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України щодо ОСОБА_1 був складений з порушенням вимог ст. 494 Митного кодексу України, оскільки він належним чином не був повідомлений про його складання, був позбавлений можливості дати пояснення та висловити зауваження щодо його змісту, без роз'яснення прав, передбачених ст. 490 Митного кодексу.

Відповідачем надано підтвердження про направлення ОСОБА_1 примірника протоколу про порушення митних правил 28.03.2017 року та повідомлення його про розгляд справи 14.04.2017 року.

Як свідчать відмітки на конверті поштового зв'язку даний лист з протоколом ОСОБА_1 вручений не був, а повернутий відправнику у зв'язку із закінченням терміну зберігання 27.04.2017 року, тобто на той момент, коли вже було винесено постанову.

Відповідно до постанови у справі про порушення митних правил № 0919/20900/17 14 квітня 2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником протидії митним праворушенням Скромним Я.І., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 процентів несплаченої суми митних платежів на суму 171229, 80 гривень.

Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з винесеної постанови від 14.04.2017 року в ній відсутні дані про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду протоколу про порушення ним митних правил, а в ній лише зазначається про його повідомлення про виклик для надання пояснень та складання протоколу про ПМП, а не його розгляд.

Дані поштового зв»язку свідчать, що ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил, в якому зазначалось про дату його розгляду та відповідний лист до нього вручений не був, а було повернуто відправнику після винесення відповідної постанови.

Таким чином, на момент винесення постанови у відповідача були відсутні дані, про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є: винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Оскільки позивач належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду щодо нього протоколу про порушення митних правил, у зв'язку з чим були обмежені його права, з цих підстав винесена щодо нього постанова № 0919/20900/17 є незаконною.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз оскаржуваної постанови свідчить також про те, що митним органом було допущено необ'єктивність та неповнота провадження у справі.

Так, як вбачається з оскаржуваної постанови, що в ній не враховані викладені в заяві ОСОБА_1, яка була направлена начальнику Волинської митниці ДФС у Волинській області, а в подальшому скерована Управлінню протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС обставини, які були причиною не вивезення транспортного засобу, зокрема його пошкодження та непридатність для експлуатації, здача на утилізацію в якості металобрухту, що підтверджені фотокопіями документів та фотознімків доданих ОСОБА_1 до даного листа.

Висновок про виявлення факту правопорушення митних правил, що є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є винні дії суб'єкта правопорушення. Такі дані можуть бути отримані тільки за результатами всебічного аналізу обставин митного оформлення і ретельної перевірки дій під час цього процесу як з боку декларанта, так і з боку працівників митного органу, що беруть у ньому участь.

Як і при винесенні постанови № 1096/20505/2016 від 01.06.2016 року так і при винесенні постанови №0919/20900/17 від 14 квітня 2017 року, відповідачем встановлено ідентичні склади адміністративного правопорушення, тобто об'єкта, суб'єктивну сторону, суб'єкта, суб'єктивну сторону: перевищення ОСОБА_1 встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля більше ніж на десять діб, тобто диспозицію, визначену ч.3 ст.470 МКУ.

Водночас диспозиція ст. 485 МК України містить склад адміністративного правопорушення, який передбачає вчинення конкретних дій виключно із умисною формою вини, яка полягає в заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Так, об'єктивною стороною адміністративного правопорушення за ст.485 МК України є дії. Під дією розуміється активний вчинок особи, в якій виражена зовні її воля.

Проте, фактичними обставинами справи при винесенні постанови № 0919/20900/17 не встановлено жодного іншого активного вчинку ОСОБА_1, викладеного в оспорюваній постанові, аніж об'єктивна сторона правопорушення, викладена у постанові № 1096/20505/2016.

Таким чином він не може бути двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Крім того, суд вважає, що на спірні правовідносини, що виникли, не поширюється митний режим транзиту, що врегульований главою 17 Митного кодексу України, а їх регулювання здійснюється положеннями глави 18 Митного кодексу України, що стосується митного режиму тимчасового ввезення.

Відповідно до ст.108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Конвенція про тимчасове ввезення та Додатки А, В.1-В.9, С, Е до неї, прийнятої 26 червня 1990 року у м. Стамбул (далі по тексту Стамбульська Конвенція), яка є міжнародним договором, містить уніфіковані положення щодо тимчасового ввезення, згоду на приєднання до якої було надано Верховною Радою України 24 березня 2004 року шляхом прийняття Закону України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення». З огляду на ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» Стамбульська Конвенція має пріоритет перед вимогами вітчизняного законодавства.

Частиною 1 статті 105 МК України визначено, що у митний режим тимчасового ввезення з умовами повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та Додатках В.1-В.9, С, Б до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками.

Відповідно до ст.2 Стамбульської Конвенції кожна із договірних сторін відповідно до положень цієї Конвенції, зобов'язується надавати згоду та тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного та приватного використання з звільненням від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Виходячи з вищевказаних положень Стамбульської конвенції, можна зробити висновок, що громадянин-резидент України може тимчасово в'їжджати на територію України на транспортному засобі, зареєстрованому постійно у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, без сплати будь-яких податків і зборів та без застосування до нього ввізних обмежень чи заборон економічного характеру, за умови, що зазначений транспортний засіб знаходиться у власності (розпорядженні) фізичної (юридичної) особи, яка проживає (зареєстрована) на території іншої держави та використовується в комерційних цілях.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.. 485 Митного кодексу України не були достатньо з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги в частині направлення справи на новий розгляд є безпідставними, оскільки ст. 162 КАС України, яка діяла на момент пред'явлення даного позову до суду не передбачалось в разі скасування рішення митного органу направлення справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 77, 90, 241-246 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0919/20900/17 від 14 квітня 2017 року винесену в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Скромним Я.І. про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на суму 171229, 80 гривень - скасувати.

В частині направлення справи на новий розляд - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула