Справа № 814/250/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 р. Справа № 814/250/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Трактор", Підгороднянське шосе, 10-ж/2, Первомайськ, Миколаївська область,55200
до за участю: представників позивача: Красакова Н.П., Демитрієва Н.Г., Бойченко І.О. представника відповідача: Мерзлікін О.С.Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 27.01.2017р. № , від 27.01.2017р. № ,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Трактор" звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області від 27.01.2017 № та №.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідач безпідставно не врахував його право на нарахування податкового кредиту, сформованого по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Спецтрансгруп" за жовтень -листопад 2015, липень 2015 р., оскільки у нього є всі первинні документи з приводу вказаних взаємовідносин, які підтверджують фактичний рух активів та зміну майнового стану всіх учасників господарських операцій, а висновки Акту є поверхневими та необґрунтованими.

Відповідач позов не визнав, в письмових запереченням вказав на правомірність власних податкових повідомлень-рішень, що базується на висновках про непідтвердженність реальності здійснення ТОВ "Сервіс-Трактор" господарських операцій з ТОВ "Спецтрансгрупп", що грунтується на висновках про недостатність у ТОВ "Спецтрансгрупп" трудових ресурсів, неможливість встановлення походження товару, наявність в ланцюгу постачання послуг посередників, господарська діяльність яких має ознаки нереальності здійснення операції (наявність факту пересорту товару).

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Трактор" зареєстроване в якості юридичної особи 19.10.2000 та як планик податків перебуває на обліку в Южноукраїнській ОДПІ Головного управління (Первомайське відділення). Основними видами діяльності ТОВ "Сервіс-Трактор" є оптова виробництво інших помп і компресорів; виробництво підшипників, зубчастих передач, елементів механічних передач і приводів; виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства (основний); виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

В січні 2017 року податківцями проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Сервіс-Трактор" з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період жовтнь-грудень 2015, липень 2016 по взаємовідносинам з котрагентом-постачальником ТОВ "Спецтрансгрупп", в ході якої встановлено порушення вимог п.198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 432830 грн. та завищено від'ємне значення на суму 47254 грн., про що складено Акт № 1/14/31210280 від 04.01.2017 р.

Зазначені висновки ревізори зробили з урахуванням того, що, по-перше, відповідно до податкових розрахунків сум (форма 1-ДФ) за 4 квартал 2015 року у штаті ТОВ "Спецтрансгрупп" працювало 4 особи, у 2 кварталі - 3 особи, за цивільно-правовими договорами - 0 осіб, у зв`язку з чим встановлена нереальність виконання оформлених господарських операцій наявним трудовим ресурсом, по-друге, згідно даних ЄРПН контрагентів постачальників ТОВ "Спецтрансгрупп" не отримувало товар (чавун передільний ПЛ 1,2), який був реалізований на адресу позивача, оскільки в ланцюгу постачання використовувались послуги посередників, господарська діяльність яких має ознаки фіктивності.

На підставі акта перевірки 27.01.2017 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № , яким ТОВ "Сервіс-Трактор" визначено суму грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 589202,50 грн., з яких 471362 грн. -донараховано податку та 117840,50 грн. - штрафу, №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до податкового кредитк в сумі 57387 грн.

Так, 26.02.15 ТОВ "Сервіс-Трактор" уклало з ТОВ "Спецтрансгрупп" договір №150009 на поставу чавуну передільного ПЛ 1,2 та договір на транспортно-експедиційне обслуговування №150010.

На виконання умов договорову на адресу позивача в жовтні, листопаді, грудні 2015 року та липні 2016 року поставлявся товар чавун передільний ПЛ 1, 2 ТОВ "Спецтрансгрупп" всього на суму 2687672 грн.

ТОВ "Спецтрансгрупп" протягом жовтня-грудня 2015, липня 2016р. виписувало на адресу ТОВ "Сервіс-Трактор" податкові накладні (містяться в матеріалах справи).

Розрахунки за товар здійснювались у безготівковій формі.

На підтвердження реальності здійснення господарських оперцій на умовах договорів ТОВ "Сервіс-Трактор" та ТОВ "Спецтрансгрупп" №150009 на поставу чавуну передільного ПЛ 1,2 та договір на транспортно-експедиційне обслуговування №150010 від 26.02.2015, позивачем надані копії первинних документів (податкові накладні, товаро-транспортні накладні, договори, платіжні доручення, рахунки на оплату, банківськи виписки, видаткові наклдані,тощо). Окрім цього, позивачем надані статуні та реєстраційні документи ТОВ "Спецтрансгрупп" та документи (накази, табелі обліку робочого часу, штатний розпис, тощо), що підтверджують наявність основних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності ТОВ "Спецтрансгрупп", документи, що підтверджують проходження товару (договори, накладні, тощо з контрагентами ТОВ "Спецтрансгрупп").

ТОВ "Сервіс-Транктор" розрахувався з постачальником у повному обсязі.

Суми, сплачені на користь ТОВ "Спецтрансгрупп", позивач відобразив у власній податковій звітності.

Але, відповідачем не визнається право товариства на врахування у податковому обліку коштів, сплачених за договорами з ТОВ "Спецтрансгрупп" у сумі 432830 грн., ( у жовтні 2015-118585, у листопаді 2015 - 66670 грн, у липні 2016 -294829 грн.), та суму від'ємного значення за грудень 2015 - 47254 грн.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Досліджуючи реальність та товарність цих договорів, відповідно до роз'яснення Вищого адміністративного суду України викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11 суд вважає, що саме за цими господарськими операціям будь-яких не будь інших документів, ніж ті які були надані позивачем (договори, товаро-транспортні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, банківськи виписки, тощо), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду відповідачем таких доказів щодо правовідносин ТОВ "Сервіс-Трактор" з ТОВ "Спецтрансгрупп" не надано, а висновки зроблені в Акті перевірки є бездоказовими.

ТОВ "Спецтрансгрупп" станом на жовтень-грудень 2015, липень 2016 роки був зареєстрований в якості платника податку на додану вартість мав індивідуальний податковий номер, податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, ТОВ "Спецтрансгрупп" мав необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебував на обліку у органах податкової служби та був зареєстрований як платник податку на додану вартість. У такому разі Державна фіскальна служба та її органи не мають права заперечувати можливість формування податкового кредиту за рахунок цього підприємства, без достатніх для цього підстав

За рахунок яких саме трудових ресурсів (власних, залучених за цивільно-правовими договорами чи неоформленими працівниками), ТОВ "Спецтрансгрупп" виконували свої зобов'язання перед ТОВ "Сервіс-Трактор" не може впливати на можливість врахування позивачем цих коштів у власному податковому кредиті.

Ті обставини, що у постачальників позивача недостатньо власних трудових чи матеріальних ресурсів, або в ланцюгах постачальників є сумнівні підприємства чи навіть підприємства, які визнанні фіктивними, є лише приводом (сигналом) для більш ретельної перевірки (дослідження) їх діяльності. Самі по собі ці обставини не можуть бути підставами для позбавлення покупців цих підприємств права на віднесення сплачених на їх користь коштів до податкового кредиту та валових витрат.

Відповідач невиправдано спрощує процес доведення факту відсутності реальних господарських операцій та перебільшує юридичне значення власних Актів про неможливість проведення зустрічних перевірок.

Щодо підприємства-контрагента ТОВ "Спецтрансгрупп" відсутні вирок суду щодо засудження їх керівників чи засновників за діяльність пов'язану з ухиленням від сплати податків, створенням фіктивного підприємства та ін.

З наведеного випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового обліку покупцем та його зобов'язань зі сплати податків.

Чинним законодавством України не встановлено обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи.

Зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.10 за позовом ПП «Армавір» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 19.11.10 у справі за позовом ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» до Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.11 за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, а також у Рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.09 по справі «Булвес» проти Болгарії.

Відповідно до ч.2 ст.160, 244-2 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних відносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

За наявності всіх необхідних відповідно до Податкового кодексу України первинних документів (договори, товарні та податкові накладні, видактові накладні, рахунки, платіжні документи), що підтверджують право на податковий кредит, витрати і за відсутності доказів, які заперечують реальність господарських операцій, платник податків не може бути позбавлений права на цей податковий кредит та витрати.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, а спірні податкові повідомлення-рішення визнати протиправними та скасувати.

Судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 27.01.2017.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 27.01.2017.

4. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Трактор" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 9698,85 гривень (дев'ять тисяч шістсот дев'яносто вісім грн. вісімдесят п'ять коп.).

5. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 15.12.17

Суддя В.В. Біоносенко