Справа № 826/7327/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/7327/17

ВЕРХОВНИЙ СУД

УХВАЛА

09.01.2018

Київ

К/9901/5619/17

826/7327/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.08.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі № 826/7327/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дистрибьюшн» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, –

В С Т А Н О В И В:

Окружний адміністративний суд м.Києва постановою від 10.08.2017 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дистрибьюшн» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.11.2017 залишив постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.08.2017 без змін.

Офіс великих платників податків ДФС 04.12.2017 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.08.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі №826/7327/17.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05.12.2017 (суддя Бухтіярова І.О.) касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишив без руху та надав строк для усунення недоліків до 19.12.2017 для виконання вимог частини п’ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання касаційної скарги), а саме: надання документа про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

З 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв’язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

За результатами автоматизованого розподілу справ суддею-доповідачем для розгляду цієї справи у Касаційному адміністративному суді визначено суддю Шипуліну Т.М. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 розділу УП Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог ухвали від 05.12.2017 про залишення касаційної скарги без руху Офісом великих платників податків ДФС 20.12.2017 звернувся з клопотанням, в якому просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотань про відстрочення сплати судового збору, з огляду на таке.

Як зазначено вище, ухвалою від 05.12.2017 судді Вищого адміністративного суду України Бухтіярової І.О. касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Утім, на момент постановлення цієї ухвали скаржником на адресу суду касаційної інстанції належно оформленого документа про сплату судового збору не надано.

Офісом великих платників податків ДФС надіслано на адресу суду клопотання, в якому просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що здійснення платежів податкового органу зупинено.

У підтвердження наведених обставин скаржником надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 13.12.2017 №04-04/4796, від 12.12.2017 №04-04/4776, 08.12.2017 №04-04/4735, від 05.12.2017 №04-04/4663 згідно з якими з Офісу великих платників податків ДФС здійснюється безспірне списання коштів за виконавчими листами, на цей період припиняється виконання платіжних доручень, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною п’ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з вимог касаційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України кореспондують положенням частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Податковим органом не надано доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі №826/7327/17 фінансування з Державного бюджету України.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 121, 133, 332, пунктом 1 частини четвертої статті 169, підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків ДФС в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.08.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі № 826/7327/17.

2. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.08.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі № 826/7327/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дистрибьюшн» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна