Справа № 360/2417/17
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2417/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Міланіч А.М.,

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Бородянської РДА від 7 листопада 2017 року за № 4404/09, зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги інваліда ОСОБА_2 за період з 2 вересня 2011 року по 30 березня 2012 року, а також їй (позивачці) допомогу по догляду за особою, яка проживає разом з інвалідом 1-2 групи внаслідок психічного розладу з 12 квітня 2012 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3 позов підтримали та викладене підтвердили.

Представник Управління соціального захисту населення Бородянської РДА ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали особової справи позивачки, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала на обліку в УСЗН Бородянської РДА та отримувала допомогу на доньку інваліда з дитинства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 грудня 2009 року по 1 вересня 2011 року, тобто, до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, що підтверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні особової справи позивачки та визнається сторонами.

Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК, ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності з дитинства з 2 вересня 2011 року і довічно (а.с.8).

На підставі заяви ОСОБА_2 від 31 січня 2012 року рішенням Управління ПСЗН Бородянської РДА від 23 лютого 2012 року їй (ОСОБА_1О.) було призначено допомогу як інваліду з дитинства другої групи з 31 січня 2012 року і довічно (а.с.34-37).

Рішенням Бородянського районного суду від 12 квітня 2012 року ОСОБА_2 було визнано недієздатною та її опікуном призначено позивачку ОСОБА_1 (а.с.10).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 27 квітня 2012 року рішенням Управління ПСЗН Бородянської РДА від 4 травня 2012 року їй (позивачці) було призначено допомогу на доньку ОСОБА_2 як інваліду з дитинства другої групи з 27 квітня 2012 року і довічно (а.с.38-41).

Також відповідно до поданої ОСОБА_1 28 січня 2016 року заяви позивачці з 1 січня 2016 року призначено допомогу по догляду за інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу (а.с.42-45).

Листом № 4404/09 від 7 листопада 2017 року Управління СЗН Бородянської РДА відмовило ОСОБА_1 у проведенні виплат допомоги ОСОБА_2 за період з 2 вересня 2011 року по 30 березня 2012 року (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року N 2109-III право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років.

Відповідно до ч.2 ст.5 вказаного Закону якщо дитина-інвалід, на яку виплачувалася державна соціальна допомога, по досягненні 18-річного віку визнана інвалідом з

дитинства, виплата допомоги продовжується у новому розмірі за її заявою (недієздатним - за заявою опікуна) з дня встановлення групи інвалідності в разі збільшення розміру допомоги, але з місяця, наступного за тим, в якому дитині-інваліду встановлена група

інвалідності, при зменшенні розміру допомоги.

Відповідно до ст.9 вказаного Закону державна соціальна допомога інвалідам з дитинства або на дітей-інвалідів віком до 18 років призначається місцевою державною

адміністрацією. Заява про призначення державної соціальної допомоги

розглядається місцевою державною адміністрацією не пізніше 10 днів

після надходження заяви з усіма необхідними документами. Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що виплата допомоги дочці позивачки ОСОБА_2 як інваліду з дитинства при досягненні нею 18-річного віку мала бути продовжена за її заявою від 31 січня 2012 року з дня встановлення їй групи інвалідності, тобто, з 2 вересня 2011 року, а не з 31 січня 2012 року, як визначено рішенням УПСЗН Бородянської РДА від 23 лютого 2012 року.

Однак, зважаючи на те, що позивачкою зазначене рішення відповідача про призначення допомоги від 23 лютого 2012 року не оскаржувалось і нею пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами, передбачений ч.2 ст.122 КАС України, і підстав для його поновлення не вбачається, а в період з 31 січня 2012 року по 30 березня 2012 року така допомога нараховувалась та виплачувалась, то суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п.1 та 2 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою КМ України від 2 серпня 2000 року № 1192, щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним надається відповідно до статті 5 Закону України "Про психіатричну допомогу" у грошовій формі. Призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Відповідно до п 4 вказаного Порядку допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним.

Відповідно до п.8 Порядку допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. Для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк подаються документи, зазначені у пункті 7 цього Порядку, крім висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу у разі, коли строк, на який видано висновок, не зазначено.

Відповідно до п.9 цього Порядку допомога на догляд призначається з місяця звернення за допомогою, якщо протягом місяця подані всі необхідні документи. Рішення про призначення допомоги на догляд або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 днів з дня подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів оглянутої в судовому засіданні особової справи позивачки, із заявою про призначення вказаної допомоги на догляд ОСОБА_1 звернулася до відповідача лише 28 січня 2016 року та з 1 січня 2016 року їй така допомога призначена (а.с.42-45).

Враховуючи викладене, оскільки позивачка за призначенням допомоги на догляд звернулася 28 січня 2016 року, то суд вважає, що їй правомірно така допомога призначена з 1 січня 2016 року, а тому і в цій частині в позові необхідно відмовити.

Керуючись ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року N 2109-III, Порядком надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженим постановою КМ України від 2 серпня 2000 року № 1192, ст. 6-10,121,122,241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду складено 12 січня 2018 року.

Головуючий-суддяОСОБА_5