Справа № 461/7072/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12402/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Городецька Л.М.,

час ухвалення рішення - 30.11.2017 року, 12:19 год.

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення - 04.12.2017 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 30 листопада 2017року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що переміщений ним транспортний засіб марки «VW SHARAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 не може вважатися товаром в аспекті, визначеному МК України. Окрім того, стверджує, що працівниками митниці при винесення оскаржуваної постави не було враховано усіх обставин справи, зокрема наданої ним довідки про неможливість вивезення вказаного вище автомобіля у зв'язку із ремонтом двигуна та паливної апаратури. Поряд з тим, вважає, що правопорушення передбачене ч.3 ст.470 МК України не є триваючим, а відтак митним органом винесено постанову про порушення митних правил з пропуском строків передбачених частиною 1 статті 467 МК України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи (ч.2 ст.268 КАС України), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушив вимоги митного режиму - транзит, не надав суду доказів непереборної сили, які перешкодили вивезенню транспортного засобу з митної території України чи поміщення в інший митний режим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні: - перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; - не використовуватись з жодною іншою метою, крім транзиту.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб (ст. 95 МК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає що хоч транспортний засіб, ввезений позивачем не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін "товар"вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

У відповідності до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці каналом, позначеним символами зеленого коридору («зелений коридор»), 04.01.2017 року позивачем ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «Volkswagen» VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, без письмового декларування та сплати усіх митних платежів. Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 12.06.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

Постановою заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням від 25.09.2017 року в справі про порушення митних правил №4556/20900/17 (а.с.11) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказане вище правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 470 МК України, є триваючим правопорушенням, яке розпочалося 04.01.2017 року та тривало до моменту його виявлення. У справі наявне повідомлення позивача відповідача про поломку автомобіля від 25.07.2017 року, яке отримане митним органом 03.08.2017 року і саме з цієї дати слід починати відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності,який пропущеним не є.

Так, матеріалами справи стверджено, що позивач звертався до відповідача із письмовим повідомленням про те, що його автомобіль не може бути вчасно вивезений за межі митної території України у зв'язку з поломкою 25.07.2017 року, 20.09.2017 року та 15.11.2017 року

Колегією суддів не береться до уваги покликання позивача на поломку автомобіля, так як позивач до закінчення терміну транзиту не вжив заходів щодо інформування найближчого митного органу про обставини, які унеможливлювали вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України у встановлений строк та не звертався в митні органи із заявою про продовження терміну транзитного перевезення, а розпочав надсилати повідомлення про поломку автомобіля вже після вчинення порушення митних правил.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 листопада 2017 року у справі № 461/7072/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула