Справа № 823/2095/17
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року справа № 823/2095/17

14 годин 45 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Трегулова Б.Л., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 823/2095/17

за позовом Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Волонтерів, 4, )

до державного підприємства «Уманський цегельний завод» (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Деревянка, буд. 2, )

про стягнення боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, прийняв рішення,

Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, звернувшись до суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Уманський цегельний завод» (), просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.10.2017 до 30.11.2017 у сумі 699 грн. 84 коп.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідач, як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівникам якої призначено пенсії на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України зобовязаний щомісячно відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на їх виплату та доставку пенсій. Розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій зазначається у розрахунках пенсійних витрат, що надаються позивачем відповідачеві щомісячно. У порушення вказаного обовязку, відповідач не відшкодував позивачеві фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених його колишнім працівникам відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01.10.2017 до 30.11.2017 у сумі 699 грн. 84 коп.

22.12.2017 позивач надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника управління за наявними матеріалами справи, додатково зазначивши, що адміністративний позов підтримує у повному обсязі (а.с.14).

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с.29), у судове засідання свого представника не направив, заяви про розгляд справи за відсутності його представника не подав.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.205 КАС України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.205 КАС України, а всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Державне підприємство «Уманський цегельний завод», ідентифікаційний код 01374613, зареєстроване як юридична особа 10.09.1998.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-XII) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Пунктом «б» визначено, що до цих категорій належать працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і стажем роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є: субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст.1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп.4 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.1 ст.3, п.1 ст.4 Закону № 400/97-ВР збір на обовязкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України; на обовязкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зокрема передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (надалі - Інструкція), відшкодовуються витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп.2.1.1 п.2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп.4 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктами 6.4, 6.5 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), що надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно наданих відповідачеві розрахунків фактичні витрати позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період 01.10.2017 до 30.11.2017 у сумі 699 грн. 84 коп., проте відповідачем не відшкодовані.

Відповідач, як юридична особа, працівник якого вийшов на пільгову пенсію (підтверджується наявною у матеріалах справи копією ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2017 у справі № 705/6827/16-а стосовно призначення пенсії за віком на пільгових умовах стосовно ОСОБА_1А.), зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цьому працівнику.

Орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі Suominen проти Фінляндії, № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Межі, до яких суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від природи рішення та оцінюватися у контексті обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija et Hiro Balani проти Іспанії, № 18390/91, п. 29 від 09.12.1994).

Для цілей і завдань адміністративного судочинства публічно-владну управлінську функцію варто розуміти, зокрема як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (надалі Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (є територіальними органами Пенсійного фонду України. Згідно п.4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; забезпечує надходження від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів; застосовує фінансові санкції, передбачені законом; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно ч.4 ст.5 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та у судовому порядку.

Пунктом 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Зважаючи на обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, докази щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства «Уманський цегельний завод» (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Деревянка, буд. 2, ) на користь Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Волонтерів, 4, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 01.10.2017 до 30.11.2017 у сумі 699 (шістсот девяносто девять) грн. 84 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції апеляційної скарги до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням п.п.15.5. п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова