Справа № 2а-15990/11(6-а/320/75/17)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2018 року м.Дніпросправа № 2а-15990/11(6-а/320/75/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2017 р. (суддя Іваненко О.В.) по справі за позовом ОСОБА_2 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2017 р. заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання - задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою та мотивуючи її неповним зясуванням обставин справи, невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, в задоволенні заяви про поновлення строку для виконавчого листа до виконання відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2011 року по справі 2-а-15990/11 (залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року) адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Мелітополі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_2, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 22 січня 2011 року по 01 червня 2011 року.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Мелітополі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 січня 201 року по 01 червня 2011 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №2307-10-40/6 від 06.03.2017 року було повернуто документи з виконання рішення №2-а-15990/11 від 19.08.2011 року, оскільки відносно нього дія постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою» не розповсюджується, так як рішення суду набрало законної сили після 01.01.2013 року, а саме 03.12.2013 року.

З метою звернення постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2011 року у справі №2-а-15990/11 до виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", ОСОБА_2 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та 10 жовтня 2017 року, отримала виконавчий лист, строк пред'явлення до виконання 03 грудня 2016р.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про поновлення строку для виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання та поновлюючи строк суд першої інстанції виходив з висновком поважності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказана норма кореспондується з положеннями частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у відповідності до якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлено судом за наявності обґрунтованих причин, які визнаються судом поважними.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на необхідність дотримання вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Сутність цієї норми розкрита Європейським судом з прав людини у рішенні по справі ОСОБА_4 проти України, заява № 40450/04 від 15.10.2009 р., п.п. 63, 98:

«Наголошуючи на визначених раніше принципах, Суд вказав, що стаття 13 Конвенції прямо виражає обовязок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги», та надання відповідного відшкодування (див. справу «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland) [GC], № 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

У справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів (див. згадане вище рішення у справі «Метаксас проти Греції», п. 19): тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції (див. згадане вище рішення у справі Акашева, пп. 21 22)».

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, а також вказує на неможливість створення штучної перешкоди виконання судового рішення, боржником за яким є орган державної влади.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на положення ч.2 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 312,315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2017 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим