Справа № 363/4337/17
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"10" січня 2018 р. Справа № 363/4337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у видачі посвідчення 1 категорії протиправними, зобов'язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області прийняти документи та згідно п.10 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року внести подання до Київської обласної адміністрації для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та про видачу відповідного посвідчення. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю і є постраждалою від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Крім того, з 10 липня 2015 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності у зв'язку із захворюванням пов'язаним з впливом аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 04 вересня 2017 року звернулась до відповідача із заявою про видачу посвідчення постраждалої від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Листом від 27 вересня 2017 року Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області відмовило позивачу в оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення посилаючись на те, що на підставі Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», виключено абзац 5 частини 2 статті Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме м. Вишгород, Вишгородського району виключено із зони посиленого радіологічного контролю. Таким чином, позивач з 01 січня 2015 року на території забрудненої зони не проживає. Позивач вважає дану відмову протиправною та такою, що порушує її законні права, щодо видачі посвідчення постраждалої в наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, а тому звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

08 листопада 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та прийнято до свого провадження. Розгляд справи призначено на 10 січня 2018 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подавши через канцелярію суду письмові заперечення, де просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VІІІ від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, виключено абз.5 ч.2 ст.2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю з переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення, а тому відповідач не має правових підстав для оформлення подання до Київської обласної державної адміністрації, Крім того, представник відповідача просив розгляд справи проводити за його відсутності.

З урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу у його відсутності на підставі поданих доказів, що передбачено ст.205 КАС України.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного.

Як вбачається з копії довідки, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала в с. Шевченкове, Малинського району, Житомирської області з 22.02.1986 року по 02.11.1988 року, яке знаходиться в зоні посиленого радіологічного контролю (4 зона). Громадянка ОСОБА_1 користується пільгами та перевагами передбаченими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, згідно до копії довідки виданої Малоглумчанською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно була зареєстрована і проживала в селі Паранине, Ємільчинського району Житомирської області з 02.11.1988 року по 15.04.1989 року, згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок НОМЕР_2. Даний населений пункт відноситься до 3 зони внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року.

З 10.04.1997 року та по теперішній час, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради №109.

ОСОБА_1 являється громадянином, який проживає на території зони посиленого радіологічного контролю у 1988-1993 роках, відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3, яке видано 18 лютого 1994 року.

Висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС №2979 від 01 липня 2015 року встановлено, що захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки МСЕК серія АВ №0512136 з 10 липня 2015 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач 04 вересня 2017 року звернулась до відповідача із заявою про видачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Листом від 21 вересня 2017 року №3734 Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області відмовлено у видачі посвідчення постраждалого 1 категорії, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» позивач вважається такою особою, що не проживає на забрудненій території, тому підстави для видачі посвідчення постраждалого 1 категорії із числа постраждалих 4 категорії відсутні.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог суд зазначає, що правова позиція відповідачів у даному спорі є необґрунтованою, виходячи з такого.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення, визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст.9 України Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами п.4 ч.1 ст.11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Зважаючи на те, що позивач постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років, позивач в розумінні Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи.

Згідно до статей 14 та 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4 та видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 2) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року виключено абзац 5 ч.2 ст.2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пункт 1 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року, регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

З вищенаведених норм права вбачається, що посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постраждалим від Чорнобильської катастрофи, відносно яких встановлено причинний зв'язок між їх інвалідністю з наслідками Чорнобильської катастрофи, посвідчення видаються Радою Міністрів АР Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Разом з тим, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи видаються у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Рішення про оформлення подання до Київської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі категорії 1, віднесено до повноважень Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд прийшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року.

В той же час висновки, до яких дійшли відповідачі, пов'язуючи виключення такої зони як зона посиленого радіоекологічного контролю із наявністю у особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є безумовно помилковими, адже жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відбулось.

Крім того, суд вважає, що виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Отже, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який отримано до 01.01.2015 року.

Суд вважає помилковими доводи відповідачів про те, що дія посвідчення потерпілого 4 категорії позивача автоматично припинена з 01.01.2015 року, оскільки, як вже вказано судом, статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно.

Таким чином, на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51, позивач має право на отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Статтею 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Крім того, абзацом третім пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Разом з тим, відповідно до абзаців 4 та 9 пункту 10 вказаного Порядку посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача існували правові підстави для встановлення позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та оформлення відповідного подання.

Відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом положень ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порушення хоча б одного із зазначених вище критеріїв є підставою для визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності своєї позиції відносно відсутності у осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, 4 категорії права на отримання статусу постраждалих від Чорнобильської катастрофи категорії 1 за умови наявності причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою після 01.01.2015 року.

При цьому суд бере до уваги, що позивач є інвалідом другої групи, за станом здоров'я та діагнозом є особою, яка першочергово та невідкладно потребує судового захисту, який має бути ефективним та результативним, відтак суд зазначає, що позивач обрав належний спосіб захисту порушеного права.

Таким чином, враховуючи вище викладе, суд приходить до висновку, що позивача має право на оформлення та отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а тому заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 11, 12, 14, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтями 2, 6, 9, 205, 242, 243, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НОМЕР_4 Виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 31.03.1998 року, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (м. Вишгород, вул. Набережна, 6-А, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (м. Вишгород, вул. Набережна, 6-А, ) щодо відмови ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НОМЕР_4 Виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 31.03.1998 року, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_1) у видачі посвідчення 1 категорії - протиправними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (м. Вишгород, вул. Набережна, 6-А, ) прийняти документи та згідно п.10 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року внести подання до Київської обласної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НОМЕР_4 Виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 31.03.1998 року, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_1) статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та про видачу відповідного посвідчення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Д.Рудюк