Справа № 184/1273/17(2-а/184/87/17)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2018 року справа № 184/1273/17(2-а/184/87/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді -доповідача: Олефіренко Н.А.,

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 р. (суддя Гаєвий О.В.) у справі № 184/1273/17(2-а/184/87/17) за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила зобов'язати Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати їй загальний страховий стаж за трудовою книжкою НОМЕР_1 з 1978 року шляхом здійснення відповідного перерахунку, починаючи з дня призначення їй пенсії за віком з виплатою недоотриманих грошових коштів пенсії, але не менше чим для осіб які втратили працездатність в розрахунку за кожен місяць встановленого Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік, а саме в мінімальному розмірі до виплати 1312 грн.00коп.

Позов обґрунтований тим що дії відповідача в не зарахуванні до загального стажу даних трудової книжки НОМЕР_1 є протиправними та незаконними з огляду на те що порушуються її конституційні права.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 року прийнято рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

На рішення суду першої інстанції від позивачки надійшла апеляційна скарга, відповідно до змісту якої апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на обставини викладені в позовній заяві.

За результатами апеляційного перегляду справи просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема: неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, позивача перебуває на обліку у Нікопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 03.06.2017 року, пенсію призначено за віком згідно Закону України «Прозагальнообов'язкове пенсійне страхування» в розмірі 949 грн.00коп.

У травні 2017 року позивачка звільнилася за основним місцем роботи та звернулася до Покровського відділу з питань призначення, перерахунку пенсій Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 08.06.2017 року №255/08/08 відповідач повідомив про те, що їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Прозагальнообов'язкове пенсійне страхування» починаючи з 03.06.2017 року в розмірі 949 грн.00 коп. при цьому відповідачем зазначено що дані трудової книжки НОМЕР_1 яка надана позивачкою зарахувати до загального страхового стажу неможливо оскільки написання прізвища «ОСОБА_1» має виправлення.

У зв'язку з цим, розрахунок стажу був проведений згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу. Страховий стаж позивачки склав 15 років 9 міс.8 днів.

Відмовляючи у задоволені позов суд першої виходив з того, що відповідач діяв у спосіб передбачений чинним законодавством, оскільки при вирішенні питання про призначення пенсії основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, яка в даному випадку заповнена в порушення вимог Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем відмовлено у зарахуванні до загального стажу дані трудової книжки НОМЕР_1, в зв'язку з тим, що «трудову книжку на ім'я «ОСОБА_1», заповнено з виправленням, а саме: четверта буква прізвища виправлена на «И» виходячи з правил українського правопису без будь-яких уточнень, а відповідний запис про зміну прізвища внесено до трудової книжки російською мовою: «ОСОБА_1» на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 09.09.1980 року, тобто неможливо встановити факт належності трудової книжки позивачу та зарахувати стаж згідно трудової книжки.

На підтвердження пільгового стажу позивачкою будь-яких уточнюючих довідок до суду не надано.

Таким чином, позивачкою ненадані належні та допустимі докази на підтвердження загального стажу.

За змістом п.2.13. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач відмовляючи позивачу в зарахуванні загального страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, слід зазначити, що реалізуючи своє право на захист позивачка має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства щодо вирішення питання про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, на разі трудової книжки особі, а саме ОСОБА_1.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 259 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 р. у справі № 184/1273/17(2-а/184/87/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 10.01.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.0.12018 року.

Суддя -доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак