Справа № 229/4164/17
Суддя: Рагозіна С. О.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/161/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання включення до страхового стажу періоду роботи на підприємстві та призначення пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання включення до страхового стажу періоду роботи на підприємстві та призначення пенсії за віком. В позові вказав, що 04 жовтня 2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком, надавши документи, що підтверджують його стаж. Відповідач відмовив йому у призначенні пенсії, оскільки період його роботи з 28 серпня 1980 року по 24 лютого 2000 року в колгоспі «Калініна» не зарахований відповідачем до страхового стажу позивача у зв'язку з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме через те, що в трудовій книжці відсутній запис про реорганізацію колгоспу «Калініна». На теперішній час позивач не має можливості виправити помилки, допущені при оформленні трудової книжки, оскільки колгосп «Калініна» припинив свою діяльність, а всі документи колгоспу знаходяться в обласному архіві в м. Донецьку, який на теперішній час є тимчасово окупованим. Позивач вважає, що дії відповідача порушують його конституційні права, зокрема, право на пенсійне забезпечення, а тому просить суд визнати їх дії неправомірними та зобов'язати відповідача включити до страхового стажу період його роботи з 28 серпня 1980 року по 24 лютого 2000 року в колгоспі «Калініна» до страхового стажу та призначити йому пенсію за віком.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. У письмових запереченнях представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вказав, що ОСОБА_1 04 жовтня 2017 року звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком. Для підтвердження стажу роботи він надав трудову книжку колгоспника НОМЕР_2 та трудову книжку НОМЕР_1. До страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано періоди роботи з 1984 по 2000 роки у зв'язку з відсутністю в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 запису про реорганізацію колгоспу «Калініна» в КСП «Калініна». Також, печатка, якою завірений запис про звільнення ОСОБА_1 не відповідає назві підприємства, яке це здійснює, тобто є неналежною. Періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1, не враховані, а саме:

- з 28 серпня 1980 року - оскільки відсутні записи про відпрацьовані виходозміни та звільнення;

- з 28 грудня 2002 року - оскільки відсутній запис про звільнення.

Представник відповідача просить у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню..

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 02 жовтня 2017 року досяг 60-річного віку і 04 жовтня 2017 року звернувся до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком.

В листі №6790/03 від 18 жовтня 2017 року перший заступник начальника Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомив його, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано періоди роботи з 28 серпня 1980 року по 24 лютого 2000 року у зв'язку з відсутністю запису про реорганізацію колгоспу «Калініна» в КСП «Калініна». Печатка, якою завірений запис про звільнення ОСОБА_1, не відповідає назві підприємства, яке це здійснює. За періоди з 1980 по 1983 роки відсутні записи про відпрацьовані виходозміни в порушення інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29 липня 1993 року, затверджений постановою КМУ №301 від 27 квітня 1993 року.

В трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2, виданої на ім'я ОСОБА_1, існують записи про його перебування і роботу в колгоспі імена Калініна Красногорівської сільської ради Ясинуватського району у 1977 році, з 1980 по 24 лютого 2000 роки. Відмітки про відпрацьовані людино-дні за рік проставлені за період 1984-2000 роки. Запис про виведення з членів колгоспу від 24 лютого 2000 року завірений головою та печаткою КСП «Калініна».

В трудовій книжці НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_1, існують записи про його прийняття в колгосп імені Калініна від 28 серпня 1980 року та про його обрання головою ліквідаційної комісії КСП імені Калініна від 28 грудня 2002 року. Записи про звільнення та відтиски печаток за цей період відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Згідно з п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому суд звертає увагу на те, що даний порядок підтвердження трудового стажу є обов'язковим в разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Відповідно до п. 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Позивач не може здійснити такі дії, оскільки КСП «Калініна» вже не існує, доступу до обласного архіву немає, оскільки він знаходиться у м.Донецьк, що є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно ж до п.5 Основних засад про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 310 від 21 квітня 1975 року, у трудову книжку колгоспника вносяться:

відомості про колгоспника: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі;

відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи;

відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання;

відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавством;

відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.6 цих засад всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Таким чином, суд встановив, що спірний період роботи позивача ОСОБА_1 у колгоспі імені Калініна зафіксований у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2.

Суд вважає, що до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню період його роботи у колгоспі імені Калініна з 01 січня 1984 року по 24 лютого 2000 року, оскільки саме за цей період в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 внесені відомості про кількість відпрацьованих позивачем людино-днів, проставлені підписи відповідальних осіб і відтиски печатки. За період з 28 серпня 1980 року по 31 грудня 1983 року такі відмітки не проставлені, а тому він не підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

При цьому для осіб працездатного віку необхідно вказати час, тривалість та місце проходження підвищення кваліфікації, яке пройшов працівник за останні два роки перед звільненням.

У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів у трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

А тому відомості про роботу позивача у колгоспі імені Калініна з 28 серпня 1980 року, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1, суд не може взяти до уваги, оскільки вони не засвідчені підписом відповідальної особи та відтиском печатки.

Стосовно заперечень відповідача про те, що до трудової книжки колгоспника не внесений запис про реорганізацію колгоспу імені Калініна в КСП імені Калініна, то внесення таких відомостей не передбачено Основними засадами про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 310 від 21 квітня 1975 року.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

До того ж, згідно з ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач не скористався наданим йому правом та такі дії не виконав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є незаконними, а тому вважає за необхідне зобов'язати відповідача зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в колгоспі "Калініна" Ясинуватського району Донецької області з 01 січня 1984 року по 24 лютого 2000 року та переглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком від 04 жовтня 2017 року з урахуванням вказаного періоду роботи.

В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 242, 243, 244 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання включення до страхового стажу періоду роботи на підприємстві та призначення пенсії за віком, задовольнити частково.

Визнати дії Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком незаконними.

Зобов'язати Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в колгоспі "Калініна" Ясинуватського району Донецької області з 01 січня 1984 року по 24 лютого 2000 року.

Зобов'язати Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04 жовтня 2017 року з урахуванням періоду його роботи в колгоспі "Калініна" Ясинуватського району Донецької області з 01 січня 1984 року по 24 лютого 2000 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 січня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна