Справа № 191/3425/17
Суддя: Матіяш С. К.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3425/17
Провадження № 2-а/191/145/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Матіяш С.К.

за участю секретаря - Шевченко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що має статус посадової особи органів місцевого самоврядування. З 2005 року вийшла на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» при наявності стажу роботи на державній службі 22 роки 8 міс. Відповідно до постанови КМУ від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», затверджено структуру та умови оплати праці, нові схеми посадових окладів державних службовців. В зв'язку із прийняттям вказаної постанови позивач вважає, що в неї, як у пенсіонера органів державної служби, виникло право на перерахунок пенсії з 01.05.2016 року. 20 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до відповідача про проведення перерахунку пенсії, починаючи з 26.05.2017 року, відповідно до постанови КМУ від 17.07.2017 року №353, на підставі довідки про заробітну плату по відповідній посаді від 17.07.2017 року №242/4. Листом управління від 07.08.2017 року №Б-1271/03/09, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на внесення змін до Постанови КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в якій зазначено, що виключено пункт 4 вказаної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до ЗУ «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. Дії відповідача ОСОБА_1 вважає неправомірними, оскільки згідно ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Позивач, посилаючись на ст. 3, ч. 3 ст. 22, ст. 46, ч. 1 ст. 58, ст. 64 КУ України, ст. ст. 22, 25 Загальної декларації прав людини, просить суд визнати дії Дніпровського приміського об'єднаного управління ПФУ України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 26.05.2017 року, на підставі заяви від 20.07.2017 року, неправомірними та зобов'язати Дніпровське об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області провести перерахунок підвищення заробітної плати державним службовцям, відповідно до постанови КМУ №353 на підставі заяви від 20.07.2017 року, документів пенсійної справи, довідки про складові заробітної плати по відповідній посаді (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) від 17.07.2017 року №242/4 з розрахунку 80% від сум місячного заробітку і виплатити різницю між фактично отриманою й належною до оплати сумою пенсії з вказаного часу.

До початку судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання заявлених позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позивачу з 12.05.2005 року призначена пенсія державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу», в розмірі 80% від суми заробітної плати. 25.07.2017 року позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії. Листом від 07.08.2017 року №1271/03/09 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, виходячи з наступного. Так, у зв'язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 08.12.2014р. №76-VІІІ, з 01.01.2015р. зазнали зміни норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, за змістом статті 37-1 Закону №3723-ХІІ від 16.12.1993р. слідує, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. На день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, а саме: 20.07.2017 року, Кабінет Міністрів України не визначив умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року, який не містить порядку перерахунку пенсії державного службовця. До 01.05.2016р. пенсійне забезпечення державних службовців врегульовувалося нормами ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-Х-ІІ. З 01.05.2016р. набув чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ. Отже, втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців. Також ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, в зв'язку з чим, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Постановою КМ України від 06.04.2016р. №292, відповідно до ст.ст. 51, 52 ЗУ «Про державну службу», встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям. Дана постанова не передбачає ні можливості, ні механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі змінами розміру заробітної плати. В зв'язку із викладеним, та зазначаючи про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, просить суд в задоволенні позову відмовити.

За наявності достатніх доказів суд вирішує справу, що передбачено положеннями ст. 205 КАС України. При цьому, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Оцінивши наведені позивачем та відповідачем обставини і перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 КАС України кожній особі надається право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно зі ст.4 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилалась на те, що перебуває на обліку в Дніпровському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку становить 80%. На момент виходу на пенсію працювала на в Управлінні правці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. 20.07.2017року позивач подала заяву відповідачу, в якій просила здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця відповідно до довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка (винагорода за вислугу років), видана управлінням від 17.07.2017 року №242/4, починаючи з 26.05.2017 року, відповідно до Постанови КМУ №353 від 24.05.2017 року.

Рішенням Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 07.08.2017 року, оформленими у вигляді листа, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Своє рішення відповідач мотивував тим, що Законом України «Про державну службу» не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (чинний на день звернення позивача ОСОБА_1 з позовом), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, суд не погоджується із запереченням відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду, оскільки позивач ОСОБА_1 дізналася про право, яке вважає порушеним 07.08.2017 року, тобто в день отримання відповіді Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, із позовом звернулась до суду 27.09.2017 року, тобто в межах визначених ч. 2 ст. 99 КАС України процесуальних строків

Статтею 37-1 ЗУ "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності ЗУ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 ЗУ «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови КМ України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою КМ України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність ЗУ "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 ЗУ "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 26.05.2017р.), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

Доводи позивача щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, суд вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведені Закони України та постанови Кабінету Міністрів України, відповідно до яких визначаються умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, суд приходить до висновку, що на час звернення позивачем до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача немає законних підстав для перерахунку пенсії через скасування п.4 Постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та відсутністю нового правого режиму регулювання спірного питання, у зв'язку з чим відмова Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України є обґрунтованою та правомірною.

Відносно посилань позивача на положення Конституції України, зокрема, ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом ст.22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Більш того, виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних державних службовців не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Окрім того, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене, діюче законодавство України, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог, тому в їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до вимог ст.139 КАС України, не підлягають присудженню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 4, 77, 139,242,244, 246 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. К. Матіяш