Справа № 816/2330/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 січня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2330/16
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та виправлення описки у виконавчому листі у справі № 816/2330/16 за позовом

позивача Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

26.12.2017 представник Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі ДПІ у м. Полтаві) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі № 816/2330/16 та виправлення описки у виконавчому листі №816/2330/16 шляхом зазначення дати народження ОСОБА_1.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2017 указану заяву ДПІ у м. Полтаві призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 09.01.2018 на 16 годину 20 хвилин.

Згідно з частиною першою статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною третьої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Крім того, частинами другою, третьою статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до підпункту 18.2 пункту 18 частини першої Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання з розгляду заяви представник ДПІ у м. Полтаві та ОСОБА_1 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

05.01.2018 від ДПІ у м. Полтаві надійшли письмові пояснення з проханням провести розгляд заяви за відсутності уповноваженого представника.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості проведення розгляду заяви в порядку письмового провадження з огляду на приписи пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 29 315 (двадцять дев'ять тисяч триста п'ятнадцять) гривень 16 (шістнадцять) копійок на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11010500, одержувач УДКСУ у місті Полтаві, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Указана постанова отримана ДПІ у м. Полтаві 12.04.2017, про що свідчить наявна у матеріалах справи №816/2330/16 розписка про отримання /а.с. 70/.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 26.05.2017 /а.с. 85/.

Водночас, із заявою про видачу виконавчого листа ДПІ у м. Полтаві до суду звернулася лише 11.07.2017 /а.с. 76/.

Суд зазначає, що 13.07.2017 заявником отримано виконавчий лист /а.с. 79/.

Частиною першою статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Заява в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання обґрунтована тим, що у виконавчому листі у справі № 816/2330/16 зазначено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 27.08.2017.

Суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявник не надав будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи заявника щодо зазначення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання до 27.08.2017, як причини неможливості пред'явлення виконавчого листа до органів державної виконавчої служби, є безпідставними, оскільки у вказаному виконавчому листі відповідно до приписів статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання до 27.08.2017 /а.с. 85/.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення заяви ДПІ у м. Полтаві у частині про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа у справі № 816/2330/16 до виконання.

Розглянувши заяву ДПІ у м. Полтаві у частині виправлення описки у виконавчому листі №816/2330/16 шляхом зазначення дати народження боржника, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти. У разі пред'явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Суд звертає увагу на те, що заявник просить суд виправити описку, допущену у виконавчому листі у справі № 816/2330/16.

Суд зазначає, що помилка при оформленні виконавчого листа може проявлятися у дефектах форми та змісту виконавчого листа та виявлятися в порушенні правил граматики, синтаксису, пунктуації, що мають вплив на виконання рішення суду.

Отже, відсутність дати народження боржника/відповідача у виконавчому листі не є помилкою чи опискою в розумінні процесуального законодавства, оскільки в останній вноситься інформація, що мітиться у резолютивній частині судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для внесення виправлень у виконавчий лист № 816/2330/16, та відповідно, задоволення заяви позивача в цій частині.

Отже, заява ДПІ у м. Полтаві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та виправлення описки у виконавчому листі № 816/2330/16 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 374, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та виправлення описки у виконавчому листі № 816/2330/16 відмовити.

Копію ухвали надіслати стягувачу та боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Т.С. Канигіна