Справа № 804/7380/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 804/7380/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у місті Дніпрі в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправними дії Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо відмови внести зміни в актовий запис №1242 від 10 травня 1974 року про укладення шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зробленого у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, зазначивши у відомостях про дружину національність «полька» замість «українка» та зобов'язати Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис №1242 від 10 травня 1974 року про укладення шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зробленого у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, зазначивши у відомостях про дружину національність «полька» замість «українка».
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що судовим рішенням було встановлено факт належності ОСОБА_1 до національності «полька», у зв'язку з чим, позивач у серпні 2017 року звернулася до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про внесення змін до актового запису №1242 від 10 травня 1974 року про укладення шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, зробленого у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, а саме, зазначивши національність дружини замість «українка» - «полька». Проте, у внесенні таких виправлень відповідачем було відмовлено. Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив їй у внесенні змін до актового запису про укладення шлюбу.
Від позивача до канцелярії суду подана заява про розгляд справи без її участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення яких був повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву не надав, процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався.
За приписами частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Марганець Дніпропетровської області. Батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
10.05.1974 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 та взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_2.
Як зазначено в позовній заяві, на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 року по справі №180/2016/16-ц до актового запису про народження ОСОБА_3 Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було внесено зміни стосовно національності батька. Про що 15 липня 2017 року видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження.
Оскільки судовим рішенням від 03.05.2017 року було встановлено факт належності позивача до національності «полька», у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про внесення змін до актового запису №1242 від 10 травня 1974 року про укладення шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, зробленого у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, а саме, зазначивши національність дружини замість «українка» - «полька».
За результатами розгляду заяви позивача, 11 серпня 2017 року відповідачем було надано відповідь №04/14.21-123, в якій позивачу було повідомлено про те, що питання зміни національності не відносяться до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану у зв'язку з тим, що Указом Президента України від 27.01.1999 р. №70/90 «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність деяких актів Президента України» втратив чинність та був відмінений Указ Президента України від 31.12.1991 р. №24 «Про порядок зміни громадянами України національності».
Також в листі №04/14.21-123 відповідачем було повідомлено, що згідно рішення Марганецького міського суду №180/2016/16-ц від 03.05.2017 року, 05.07.2017 року до актового запису про народження ОСОБА_3 №121 від 02.03.1954 року були внесені зміни стосовно національності батька дитини та 15.07.2017 року позивачу було видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження. Повідомлено, що у вищевказаному рішенні не було зазначено про внесення змін до актового запису про шлюб №1242 від 10.05.1974 року, складеного у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану.
Не погоджуючись із відмовою у внесенні змін до актового запису цивільного стану, позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Частиною 1 статті 12 Закону передбачено, що внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.
Відповідно до ч. 1, ч.4, ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Згідно пунктів 1.1, 1.16, 2.1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану, у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Отже, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
За приписами п. 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Згідно з п. 2.1 розділу ІІ Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.
Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Згідно з п. 2.13.3 та п. 2.15.9 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України. Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається зокрема, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).
Відповідно до п.п. 2.13.2 та 2.16.7 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Згідно п.2.19 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про внесення змін до актового запису цивільного стану складається у двох примірниках, з яких один разом із зібраними документами надсилається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни. Другий примірник залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичному представництві чи консульській установі України за місцем його складання. Якщо актовий запис цивільного стану, у який потрібно внести зміни, міститься в даному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, висновок складається в одному примірнику.
При потребі внесення змін до декількох актових записів цивільного стану, які містяться у різних відділах державної реєстрації актів цивільного стану, один примірник висновку разом з усіма зібраними документами надсилається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника одного із зазначених актових записів цивільного стану, другий залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичному представництві чи консульській установі України за місцем його складання. В інші відділи державної реєстрації актів цивільного стану надсилаються копії висновку з відміткою про те, до якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану надіслано примірник висновку з матеріалами справи. Копія висновку має бути засвідчена підписом керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану або посадовою особою дипломатичного представництва чи консульської установи України та скріплена печаткою.
Відповідно до п. 2.20 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику. Водночас у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку.
Згідно з п.2.21 Правил, у разі внесення змін на підставі рішення суду, постанови адміністративного суду, органу опіки та піклування, оформленого розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету відповідних рад, за потреби, до них додаються відповідні заява про внесення змін та інші необхідні для виконання документи, які надсилаються до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни.
Пунктом 2.22 Правил передбачено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.
У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року "Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду.
Згідно зі статтею 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.
Відповідно до ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.
Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі за народженням або за законом.
Згідно із ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.
Згідно із п. 1, 3 Указу Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31.12.1991 № 24 (який втратив чинність 27.01.1999), національність може бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності допускається також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу.
Відповідно до статті 22 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тобто у зв'язку з втратою чинності зазначеного Указу звуження прав і свободи громадян України щодо зміни національності не допускається.
Відповідно до ст. 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно статей 11 та 18 Закон України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав і свобод громадян за національною ознакою забороняється й карається законом.
Відповідно до статті 1 та 3 Угоди про принципи співробітництва між Україною та Республікою Польща по забезпеченню прав національних меншин для досягнення цілей цієї Угоди під національними меншинами (надалі "меншини") маються на увазі відповідно:
- групи громадян України, які є поляками за національністю, та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом;
- групи громадян Республіки Польща, які є українцями за національністю та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом.
Кожна із Сторін враховує у своїй політиці законні інтереси меншин, вживає законодавчі, адміністративні та інші необхідні заходи для зберігання, розвитку їх етнічної, мовної, культурної та релігійної самобутності, недопущення на своїй території будь-якої дискримінації осіб за ознакою їх приналежності до меншини, а також будь-яких спроб асиміляції меншин проти їх волі.
Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України №703/97-ВР від 09.12.1997 року), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
На час розгляду зазначеної справи позивачем було додано до матеріалів справи копію рішення місцевого суду у порядку цивільного судочинства (стаття 234 Цивільного процесуального кодексу «Окреме провадження») від 03.05.2017 року по справі №180/2016/16-ц, яке набрало законної сили 23.05.2017 року, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (батько позивача - ОСОБА_1.), який народився в с. Любень Любленської області республіка Польща, відноситься до національності поляк, а також про встановлення того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилась в м. Марганець Дніпропетровської області, відноситься до національності «полька».
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що, як було встановлено, та вбачається з матеріалів справи, написання імені позивача в паспорті та в рішенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 року по справі №180/2016/16-ц відрізняються, а саме в описовій частині рішення міського суду зазначено ім'я позивача - «Наталія», в копії паспорта, долученої до матеріалів справи, зазначено - «Наталя».
Однак, суд під час ухвалення рішення по справі, не приймає це до уваги, оскільки спір стосується правомірності/протиправності відмови Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо внесення змін до актового запису цивільного стану про шлюб, а саме про національність позивача. А факт того, що актовий запис, про внесення змін до якого йде мова, та рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області відповідно вчинено та винесено відносно однієї особи - позивача, відповідачем ані під час відмови у внесенні зміни в актовий запис №1242 від 10 травня 1974 року листом від 11.08.2017 року №04/14.21-123, ані під час розгляду справи по суті під сумнів не ставиться.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не здійснено передбачених Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, заходів після отримання заяви позивача, а саме, в порушення п. 2.12, 2.19 Правил, відповідачем не складено обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису №1242 від 10 травня 1974 року та не направлено відповідний висновок до Запорізького міського відділіу державної реєстрації актів цивільного стану, як до місця зберігання актового запису №1242 від 10 травня 1974 року.
Суд, керуючись приписами ст. 11 КАС України, вважає, що вказане порушене право підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною та скасування відмови, викладеної в листі від 11.08.2017 року №04/14.21-123, у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб №1242 від 10.05.1974р., складеного Запорізьким міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану, та зобов'язання відповідача здійснити передбачені чинним законодавством України, в тому числі Правилами, заходи щодо внесення змін в актовий запис №1242 від 10 травня 1974 року про укладення шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, зазначивши у відомостях про дружину національність «полька» замість «українка».
Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись, ст.ст. 11, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати відмову Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб №1242 від 10.05.1974р., складеного Запорізьким міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану, викладену в листі від 11.08.2017 року №04/14.21-123.
Зобов'язати Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснити передбачені чинним законодавством України, в тому числі Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, заходи щодо внесення змін в актовий запис №1242 від 10 травня 1974 року про укладення шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, зазначивши у відомостях про дружину національність «полька» замість «українка».
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 640,00 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник