Справа № 809/1771/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2017 р. справа № 809/1771/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федів А.В.,

представників відповідача Хмуляк О.В., Подвірний В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ПАТ "Прикарпаття" про стягнення заборгованості в сумі 12 903,84 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Прикарпаття" (далі - відповідач, ПАТ "Прикарпаття") про стягнення заборгованості в сумі 12 903,84 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в розмірі 12 903,84 грн.

В судовому засіданні, у зв'язку з набранням, 15.12.2017, чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, на виконання вимог пункту 10 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу, ухвалою суду продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, що діють після набрання чинності редакції Кодексу адміністративного судочинства України згідно Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак 27.12.2017 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду подав клопотання № 15161/06 від 22.12.2017 про розгляд даної справи за відсутності представника Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, просив позов задовольнити (а.с. 88).

Також 27.12.2017 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представником позивача подано заяву № 15219/06 від 26.12.2017 про збільшення позовних вимог, яка мотивована тим, що відповідачем допущено збільшення заборгованості за грудень 2017 року по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17 867,28 грн. (а.с. 82-83).

Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як наслідок, зважаючи на дану норму, суд не взяв до уваги заяву представника позивача № 15219/06 від 26.12.2017 про збільшення позовних вимог, оскільки вона подана з порушенням строків подання такої заяви.

Представники відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених у письмовому запереченні № 328 від 20.12.2017 (а.с. 36-40). Зокрема, представник публічного акціонерного товариства "Прикарпаття" зазначив, що обов'язок з відшкодування пільгових пенсій, виплачених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6 безпідставно покладений на відповідача, оскільки вказані особи працювали в Ковалівському філіалі Коломийського орендного підприємства "Прикарпаття" до 30.04.1994, а в подальшому були переведені і працювали в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель", яке утворилось шляхом виділення Ковалівської філії в окрему юридичну особу з переданням частини майна Коломийського орендного підприємства "Прикарпаття". Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули трудовий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, під час роботи на Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель", а тому саме вказане підприємство зобов'язане відшкодовувати позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій вищевказаним працівникам. Представники позивача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступне слово представників відповідача, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Прикарпаття" зареєстроване, як юридична особа та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.90-93).

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як працівникам, які здобули відповідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці та досягли визначеного віку, призначено та виплачено пенсію на пільгових умовах за Списком №1 та № 2 відповідно до пунктів "а", "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до пункту 6.3 вказаної Інструкції, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Пунктом 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України передбачено, що підприємства щомісячно до 25 числа повинні вносити до Пенсійного фонду вказану в повідомленні суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно частини 4 статті 59 Господарського кодексу України, у разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права й обов'язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта.

Таким чином, відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій проводиться відповідно до роздільного акта (балансу).

В даному випадку, судом встановлено, що 11.03.1994 на конференції орендарів Коломийського орендного підприємства "Прикарпаття" прийнято рішення про від'єднання Ковалівської філії в окреме підприємство та розподіл майна (а.с. 59).

На підставі наказу №12 від 27.04.1994 "Про розподіл майна між Коломийським орендним підприємством "Прикарпаття" і Ковалівським колективним підприємством "Меткабель" та акту прийому-передачі від 31.05.1994 закрите акціонерне товариство "Прикарпаття" передало, а Ковалівське колективне підприємство "Меткабель" прийняло основні засоби, виробничі запаси, малоцінні і швидкозношуючі предмети, незавершене будівництво, готову продукцію тощо на загальну суму НОМЕР_1 карбованців та статутний фонд на загальну суму карбованців (а.с. 58-60, 61).

Згідно із пунктом 3.3 Статуту Ковалівського колективного підприємства "Меткабель", останнє є власником майна, переданого йому Коломийським орендним підприємством "Прикарпаття".

Відповідно до наказу Коломийського закритого акціонерного товариства "Прикарпання" №67-К від 29.04.1994 "Про звільнення працівників Ковалівського філіалу по переводу в Ковалівське колективне підприємство "Меткабель", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були звільнені з 30.04.1994 по переводу в Ковалівське колективне підприємство "Меткабель".

Встановлено, що ці особи набули трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час роботи на Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель".

Вказане також підтверджується рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2008 у справі №14/30 (а.с.62) та ухвалами Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 у справі №К/800/7764/15 і від 27.05.2015 у справі №К/800/7157/15.

Таким чином, публічне акціонерне товариство "Прикарпаття" не може відповідати за зобов'язаннями Ковалівського колективного підприємства "Меткабель", під час роботи на якому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули трудового стажу, що дає право на призначення та виплату пенсій за віком на пільгових умовах, у відповідності до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки саме підприємство, на якому працювали зазначені особи, зобов'язане здійснювати відшкодування понесених позивачем витрат на виплату та доставку таких пенсій.

Вищевказаним обставинам була надана правова оцінка Львівським апеляційним адміністративним судом у постановах від 14.06.2017 по справі №809/148/17 (а.с. 69-72) та від 02.10.2017 по справі №809/981/17 (а.с. 73-76), які набрали законної сили. Так, згідно вказаних судових рішень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про стягнення з публічного акціонерного товариства "Прикарпаття" заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки постановами Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 по справі №809/148/17 та від 02.10.2017 по справі №809/981/17 встановлено відсутність в публічного акціонерного товариства "Прикарпаття" обов'язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то вказана обставини не може оспорюватися в даній справі.

Щодо відшкодування публічним акціонерним товариством "Прикарпаття" фактичних витрат позивачу на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд встановив наступне.

Зазначені особи працювали на посадах із шкідливими і важкими умовами праці в Коломийському виробничому об'єднанні металовиробів "Прикарпаття" та в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель".

З 15.05.2017 ОСОБА_5 як працівнику, який здобув відповідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці та досяг визначеного віку, а з 18.07.2017 - ОСОБА_6., призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до пункту "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки публічного акціонерного товариства "Прикарпаття" від 31.03.2017 №50 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд встановив, що ОСОБА_5 з 24.09.1985 по 21.08.1992 працював в Коломийському виробничому об'єднанні металовиробів "Прикарпаття" на посаді обпресувальника кабелів та дроту пластикатами в гарячому стані (а.с.16). При цьому, загальний стаж ОСОБА_5 на вказаній посаді в Коломийському виробничому об'єднанні металовиробів "Прикарпаття" становить 6 років 10 місяць 27 днів.

Також, в матеріалах справи міститься копія довідки Ковалівського колективного підприємства "Меткабель" від 25.05.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якої ОСОБА_5 в періоди з 30.03.1996 по 24.05.1999, з 25.08.1999 по 03.01.2000, з 02.07.2001 по 09.02.2011, працював в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель" на посаді обпресувальника кабелів та дроту пластикатами в гарячому стані (а.с.15). При цьому, загальний стаж ОСОБА_5 на вказаній посаді в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель" становить 13 років 1 місяць 9 днів.

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки публічного акціонерного товариства "Прикарпаття" від 10.07.2017 №56 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд встановив, що ОСОБА_6 з 10.11.1983 по 21.08.1992 працював в Коломийському виробничому об'єднанні металовиробів "Прикарпаття" на посаді обпресувальника кабелів та проводів пластикатами і гумою в гарячому стані (а.с. 21), а відповідно до довідки Ковалівського колективного підприємства "Меткабель" від 07.09.2017 №74 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_6 в період з 30.03.1996 по 22.06.2004 працював в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель" на посаді обпресувальника кабелів та проводів пластикатами та гумою в гарячому стані (а.с. 20).

Згідно змісту позовної заяви, завод "Прикарпаття" з 25.12.1991 набув статусу орендного підприємства та був перейменований в Коломийське орендне підприємство "Прикарпаття", тобто в період з 24.09.1985 по 21.08.1992. Тобто, в період коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали на посаді обпресувальника кабелів та дроту пластикатами в гарячому стані, відбулися зміни в назві вказаного підприємства.

При цьому, судом встановлено вище обставини щодо створення Ковалівського колективного підприємства "Меткабель" шляхом від'єднання від Коломийського орендного підприємства "Прикарпаття" разом із частиною основних засобів, виробничих запасів, малоцінних і швидкозношуючих предметів, незавершеного будівництва, готової продукції, а також обов'язків реорганізованого суб'єкта господарювання, в тому числі із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства.

Таким чином, відносини з відшкодування публічним акціонерним товариством "Прикарпаття" фактичних витрат позивачу на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в даному випадку аналогічні встановленим вище відносинам щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", від 19.10.2017 №3503/04, в графі 5 "Стаж, необхідний для призначення пенсій на пільгових умовах" щодо ОСОБА_5 вказано 12 років 6 місяців (звор. стор. а.с. 12).

В даному випадку, суд встановив, що загальний стаж ОСОБА_5 на посаді обпресувальника кабелів та дроту пластикатами в гарячому стані в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель" становить 13 років 1 місяць 9 днів, що підтверджується довідкою вказаного підприємства від 25.05.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.18). Тобто, врахування у повному розмірі стажу роботи необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах ОСОБА_5, здобутого в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель", яке є останнім місцем роботи для вказаного працівника в розумінні пункту 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, є достатнім для призначення та виплати пенсій за віком ОСОБА_5 на пільгових умовах, у відповідності до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки саме в Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель" ОСОБА_5 працював 13 років 1 місяць 9 днів при необхідних 12 років 6 місяців.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 набув трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час роботи на Ковалівському колективному підприємстві "Меткабель", то саме останнє підприємство зобов'язане здійснювати відшкодування понесених позивачем витрат на виплату та доставку таких пенсій ОСОБА_5 у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, а позов таким що не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 03 січня 2018 р.