Справа № 813/2216/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

11.01.2018 Київ К/9901/259/17 813/2216/17

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н. В., перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга надійшла 18 грудня 2017 року до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена Державною фіскальною службою України до суду 13 грудня 2017 року.

Підпунктом 12 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент винесення ухвали, встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент подання касаційної скарги, до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент винесення ухвали, визначено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Судом встановлено, що касаційна скарга подана з порушенням вимог, встановлених статтею 213 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент подання касаційної скарги, та статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент винесення ухвали, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору або не зазначено підстав звільнення від його сплати.

За змістом пункту 3 частини 2 статті четвертої Закону України «Про судовий збір», чинного на момент подання касаційної скарги до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті четвертої Закону України «Про судовий збір», чинного на момент подання касаційної скарги до суду, за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 гривень.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що ОСОБА_3 є фізичною особою, звернувся до суду та заявив позовну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 640x120%=768 гривень.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент винесення ухвали, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу Державної фіскальної служби України слід залишити без руху та встановити строк для усунення недоліку шляхом надання документа про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати.

Керуючись статтями 169, 330, 332, 359, підпунктом 12 пункту 1Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

2. Надати Державній фіскальній службі України строк для усунення недоліку касаційної скарги десять днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати.

3. Надіслати Державній фіскальній службі України копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко