Справа № 322/1102/17(2-а/322/17/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2018 року справа № 322/1102/17(2-а/322/17/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2017 року у справі №322/1102/17 (2-а/322/17/17) (суддя у 1 інстанції Шиш А.Б., постанова ухвалена та складена у залі Новомиколаївського районного суду Запорізької області в смт.Новомиколаївка 13 листопада 2017 року) за позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектора реагування патрульної поліції №4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_3 (далі відповідач), в якому просив визнати незаконним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 04 жовтня 2017 року серії БР №048958, складений відносно нього за ч.1 ст. 124 КУпАП, винести окрему ухвалу про наявність в діях працівників поліції ознак злочину, передбаченого ст.367 КК України та направити її до прокуратури району.

Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на передчасність рішення суду першої інстанції, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БР №048958 від 04 жовтня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що протокол серії БР № 048958 від 04 жовтня 2017 року був складений з порушення чинного КУпАП, а саме: місце складання протоколу не відповідає місцю і даті скоєння правопорушення, з правами та обовязками позивача не ознайомили, копію протоколу не видано, у звязку з чим позбавлено права захисту та оскарження протоколу.

Вважає, що протокол безпідставно складений, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчинення ДТП не вбачається в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, такі дії вбачаються в діях іншого водія легкового автомобіля ОСОБА_4, а позивач є потерпілим.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач не надав до суду жодних документів, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 04 жовтня 2017 року о 16 год. 00 хв. за адресою смт. Новомиколаївка вул. Запорізька, 92 Новомиколаївського району Запорізької області, відносно ОСОБА_2 поліцейським сектора реагування патрульної поліції № 4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол серії БР № 048958 про порушення позивачем 27.08.2017 року о 00 год. 10 хв. в смт.Новомиколаївка вул.Українська вимог п.12.1, п.13.1 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.124 КУпАП.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218,221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, зокрема за статтею 124 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття постанови суду першої інстанції) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України (в редакції чинній на момент апеляційного перегляду справи) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття постанови суду першої інстанції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України (в редакції чинній на момент апеляційного перегляду справи) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення є службовим документом, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень законодавства та встановлено відповідальність особи щодо якої складено протокол, отже він лише фіксує виявлені порушення правил дорожнього руху і є носієм доказової інформації, а тому не може вважатися рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття постанови суду першої інстанції) чи ст.19 КАС України (в редакції чинній на момент апеляційного перегляду справи), оскільки він не породжують прав та обов'язків, які є обов'язковими для суб'єкта стосовно якого такий акт винесено.

В свою чергу, діяльність із складання протоколу є службовою діяльністю посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання правил дорожнього руху.

У даному випадку протокол, в якому відображено опис виявлених порушень правил дорожнього руху, відповідає встановленим правилам складання відповідного протоколу та не є правовим документом, який встановлює відповідальність особи, а лише є носієм доказової інформації, яка підлягає перевірці при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням, яке встановлює або скасовує права та обовязки, а отже позовна вимога про визнання незаконним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню і вимога про винесення окремої ухвали, зазначеної в позові.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2017 року у справі №322/1102/17 (2-а/322/17/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 09.01.2018 року та відповідно до ч.3 ст.272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_6