Справа № 242/3974/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року справа №242/3974/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 р. у справі № 242/3974/17 (головуючий І інстанції Пирогова Л.В., повний текст постанови складено 15.11.2017 року) за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Державне підприємство "Селидіввугілля" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20.09.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до його загального страхового стажу періоду навчання в Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року зі пеціальності «Будівництво гірничих підприємств»;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до його пільгового підземного страхового стажу наступних періодів: з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаді підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею; з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаді підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею; з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві Селидівське ШСУ у якості учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею; з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві Компанія «Укрвуглереструктуризація» Селидівська Дирекція з ліквідації шахт на посаді підземного гірничого майстра; з 09.12.2013 року по 28.02.2014 року на підприємстві ТОВ «Українське вугілля» у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею;

- зобовязати відповідача зарахувати на підставі належним чином оформлених записів його трудової книжки до пільгового підземного страхового стажу в умовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день наступні періоди: з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаді підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею; з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаді підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею; з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві Селидівське ШСУ у якості учня гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею; з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві Компанія «Укрвуглереструктуризація» Селидівська Дирекція з ліквідації шахт на посаді підземного гірничого майстра; з 09.12.2013 року по 28.02.2014 року на підприємстві ТОВ «Українське вугілля» у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею;

- зобовязати відповідача зарахувати до його загального страхового стажу час навчання в Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року;

- зобовязати відповідача зробити перерахунок розміру його пенсії за віком на пільгових умовах з 15 лютого 2017 року;

- зобовязати відповідача сплатити всі невиплачені суми пенсії з 15 лютого 2017 року;

- вирішити питання судових витрат (а.с. 2-4).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 р. у справі № 242/3974/17 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо не включення до страхового стажу позивача періоду його навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року в Селидівському гірничому технікумі; до страхового та пільгового стажу період роботи з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля», з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» та зобовязано Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії з 15.02.2017 року та зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року в Селидівському гірничому технікумі, до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 15.02.2017 року з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля».

Вирішено питання судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 59-62).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення було порушено норми матеріального права.

Вказує на те, що для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах є за необхідне підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком № 637.

При зверненні за призначенням пенсії позивачем не надані пільгові довідки, довідки про підземні спуски та накази про атестацію робочих місць за умовами праці за період роботи з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року в якості учня підземного гірничого робітника на підприємстві «Селидівське ШБУ», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на посаді підземного гірничого майстра на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля», з 09.12.2013 року по 28.02.2014 року на підприємстві ТОВ «Українське Вугілля», у звязку з чим вказані періоди правомірно не зараховано до пільгового стажу.

Звертає увагу на те, що ТОВ «Українське Вугілля» фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території та реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній владі території не здійснювались, тому перевірити достовірність наявної роботи позивача на вказаному підприємстві немає можливості.

Також, на період звернення позивача із заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних з СПОВ за період роботи позивача з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидівугілля» не було сплачено страхові внески, що є порушенням ч. 6 ст. 20 Закону № 1058.

Відзив на апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 15.02.2017 року згідно заяви № 440 від 27.02.2017 року.

На період звернення позивача із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача складає 23 роки 8 місяців 2 дні, в тому числі стаж підземної роботи Список № 1 шахтарі 10 років 1 день.

Згодом пенсію позивача по збільшенню пільгового стажу було перераховано згідно рішення суду у справі № 242/1655/17 від 26.05.2017 року. Після перерахунку страховий стаж складає 23 роки 08 місяців 03 дні. Пільговий стаж складає 14 років 02 місяці 06 днів.

З повідомлень відповідача вбачається, що управлінням не зараховано до страхового стажу позивача: період роботи на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року, оскільки відсутні відомості про сплату єдиного соціального внеску до МДЗ України; період навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року у «Селидівському гірничому технікумі», оскільки дата вступу до навчального закладу у дипломі про навчання містить виправлення, прізвище на українській мові містить помилки та не надана підтверджуюча довідка про навчання.

До пільгового стражу не зараховано періоди роботи на посаді гірничого майстра на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року, у звязку з тим, що в постанові КМУ від 24.06.2016 року № 461 посада підземного гірничого майстра відсутня; періоди роботи з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на посаді підземного учня гірника на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», оскільки не надана довідка про підземні спуски; з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на посаді гірничого майстра на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля», з 09.12.2013 року по 22.01.2014 року на посаді гірничого майстра на підприємстві ТОВ «Українське вугілля», оскільки не надані пільгові довідки, довідки про підземні спуски та накази про атестацію робочих місць за умовами праці за ці періоди роботи (а.с. 7, 37-38).

Спірним питання у даній справі є правомірність чи неправомірність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року; періодів навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року у «Селидівському гірничому технікумі»; не зарахування до пільгового стражу періодів роботи на посаді гірничого майстра на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року; періодів роботи з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на посаді підземного учня гірника на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство»; з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на посаді гірничого майстра на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля».

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 41 Закону України № 1058 передбачено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Частинами 1-3 статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацом 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 (в редакції що діяла на момент виникнення спірних відносин), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону № 1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п. а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З трудової книжки позивача БТ-II № 0900724 вбачається, що останній з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року навчався в Селидівському гірничому технікумі. З 18.07.1985 року по 01.11.1985 року позивач працював на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство» підземним учнем гірника. З 01.07.1997 року по 26.04.1999 року ОСОБА_1 працював на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля» підземним гірничим майстром. З 09.12.2013 року по 28.02.2014 року працював на підприємстві ТОВ «Українське вугілля» підземним гірничим майстром, з повним робочим днем в шахті. З 21.03.2014 року ОСОБА_1 прийнятий на підприємство ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», де працює на підземних роботах по теперішній час за професіями, що відносяться до Списку № 1 (а.с. 14-33).

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідною печаткою підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку колегія суддів зазначає, що факт навчання та роботи позивача у періоди з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року, з 18.07.1985 року по 01.11.1985, з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року та з 21.03.2014 року по теперішній час підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

За унормуванням п. 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно довідки Селидівського гірничого технікуму від 26.03.2017 року зазначено, що позивач наказом № 186 від 27.07.1982 року був зарахований студентом першого курсу за спеціальністю «Будівництво гірничих підприємств» на денне відділення Селидівського гірничого технікуму з 01.09.1982 року та 18.06.1986 року закінчив навчання (а.с. 13).

Таким чином, записами трудової книжки та вищезазначеною довідкою підтверджено, що позивач з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року проходив навчання в Селидівському гірничому технікумі.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку № 637).

В уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту довідки № 26/455 від 14.09.2016 року ОСОБА_1 працював повний робочий день на підприємстві Селидівське ШСУ з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року за професією підземний учень гірника, що передбачено Списком № 1 (а.с. 11).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відомостями трудової книжки та уточнюючими довідками підтверджено, що в періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року, з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля» позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією, що надає право на пільгову пенсію.

Колегія суддів вважає доводи апелянта щодо не зарахування періоду роботи позивача з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» у звязку з відсутністю відомостей про сплату щомісячних внесків до УПФУ є безпідставними з огляду на наступне.

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (ч. 5-6 ст. 20).

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

У частині 10 ст. 20 Закону № 1058 вказано, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Зі змісту довідки про заробітну плату № 260 від 15.09.2017 року вбачається, що позивач дійсно працює в ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 21.03.2014 року по теперішній час на посаді гірничого робітника підземного та роботодавець щомісячно нараховував на його зарплату єдиний соціальний внесок. Станом на 13.09.2017 року єдиний соціальний внесок перераховано до Покровської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області за період з 01 листопада 2015 року по 30 червня 2017 року у повному обсязі (а.с. 12).

Відмову відповідача в зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періодів роботи з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з підстав відсутності в постанові КМУ від 24.06.2016 року № 461 посади підземного гірничого майстра, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки зазначеною постановою до пункту 1 розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, віднесені усі професії та посади з повним робочим днем під землею.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови від 1 серпня 1992 року № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14.

Згідно наказу № 175 (а) від 03.08.2000 року Компанією «Укрвуглереструктиразація» Селидівська дирекція з ліквідації шахт проведено атестацію робочих місць за професією гірничий майстер, підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с. 9-10).

Таким чином, період роботи позивача з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної 03.08.2000 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов'язку доказування правомірності своїх дій суб'єктом владних повноважень судова колегія не приймає доводи апелянта щодо недоведеності позивачем порушення його права на отримання пенсійних виплат.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачу в зарахуванні до його страхового стажу періоду його навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року в Селидівському гірничому технікумі; до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля», з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля, з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», діяв в порушення норм законодавства в сфері пенсійного забезпечення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо не включення до страхового стажу позивача період його навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року в Селидівському гірничому технікумі; до страхового та пільгового стажу період роботи з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля», з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» та зобовязання Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії з 15.02.2017 року та зарахування до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1982 року по 18.06.1986 року в Селидівському гірничому технікумі, до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 15.02.2017 року з 01.11.2015 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», з 18.07.1985 року по 01.11.1985 року на підприємстві «Селидівське шахтобудівельне підприємство», з 01.07.1997 року по 26.04.1999 року на підприємстві ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля».

Разом з тим, колегія суддів вказує на те, що в резолютивній частині судом пропущений період роботи позивача з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Крім того, пленумом Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 встановлено, що у разі звільнення відповідача від сплати судового збору, то й відповідно судовий збір з нього не стягується.

Тобто, в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги з урахуванням попередньої сплати 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету (ч. 1 ст. 94 КАС України).

З огляду на викладене, у звязку з тим, що всупереч вищевикладеним вимогам суд першої інстанції в резолютивній частині постанови стягнув витрати зі сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, тобто з субєкта владних повноважень, якого звільнено від сплати судового збору, а ні з Державного бюджету України, 2-4 абзаци резолютивної частини постанови суду першої інстанції з урахуванням вимог статті 317 КАС України підлягає зміні.

Враховуючи викладене, у звязку з правильним по суті вирішенням справи, але із помилковим застосуванням норм процесуального права в частині стягнення судових витрат, керуючись статтями 205, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 р. у справі № 242/3974/17 змінити.

В другому абзаці резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 р. у справі № 242/3974/17 після слів «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» доповнити словами «з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

В третьому абзаці резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 р. у справі № 242/3974/17 після слів «ДП «Дирекція по ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля» доповнити словами «з 03.08.2016 року по 31.01.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

В четвертому абзаці резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 р. у справі № 242/3974/17 замість слів «за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України» вказати слова «з Державного бюджету України».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Повне судове рішення складено 10 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_2