Справа № 317/3786/17
Суддя: Сакоян Д. І.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/6/2018
Справа № 317/3786/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Сакояна Д.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Запорізького приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії та просить:

- визнати протиправною бездіяльність Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в області призначити та виплачувати йому пенсію за віком, включивши до розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 81 %, починаючи з 02.02.2017 р.;

- стягнути з Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в області на його користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що він до 2017 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». Після призначення пенсії за вислугу років він продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Досягнувши пенсійного віку, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 02.02.2017 р. він звернувся до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою встановленої форми про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 02.02.2017 р. йому було призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік. З метою усунути протиправні дії відповідача щодо невірного обчислення та виплати пенсії, він був змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.03.2017 року по справі № 317/639/17 його адміністративний позов задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області здійснити перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 02.02.2017 р. У мотивувальній частині наведеної постанови зазначено, що у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсіонером він не був та пенсія за віком призначена йому вперше.

11 липня 2017 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію. У листі Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.07.2017 р. № 39/Г-4 зазначено, що він не має права на підвищення пенсії, яке передбачене ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугу років.

Не погоджуючись із відповіддю відповідача, він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.08.2017 р. позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 р. визнано протиправними дії Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2017 р. та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

30.10.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виконати Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 р., а саме надати аргументоване рішення стосовно розгляду його заяви, на яке відповідач надав відповідь № 65/Г-4 від 14.11.2017 р. з посиланням на те, що підстав для перерахунку немає.

На переконання позивача даними діями відповідач порушив його законні права та інтереси, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, визначеними ч. 3 ст. 2 КАС України.

Так, він народився 05 січня 1948 року. Згідно положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для нього передбачений загальний пенсійний вік - 60 років. З заявою про призначення пенсії за віком він звернувся після досягнення 69 річного віку, а саме у лютому 2017 року, саме з цього періоду він отримує пенсію за віком. Таким чином, застосовуючи розрахунок у відповідності до ст. 29 Закону № 1058 вважає, що його пенсія повинна бути підвищена на 81% (108 місяців х 0,75% = 81 %), починаючи з 02.02.2017 р.

Відповідачем у справі подані письмові заперечення на позов мотивовані тим, що відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно атестату про зняття з обліку від 02.02.2017 р. № 102, виданого головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_1 з 01.01.1996 року по 28.02.2017 року отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі особистої заяви позивача від 02.02.2017 р. управлінням з зазначеної дати переведено його з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивачу призначено пенсію з 01.01.1996 р., підстав для перерахунку його пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, немає. Щодо стягнення з управління суми судового збору за подання адміністративного позову відповідач зазначив наступне. З 01.01.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774VІІІ, яким від сплати судового збору під час розгляду справи було звільнено Пенсійний фонд України та його органи. З огляду на зазначене судові витрати у дані справі необхідно віднести на рахунок держави.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.12.2017 р. у справі відкрито скорочене провадження.

15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 р., згідно якого КАС України викладено в новій редакції.

Згідно п.п. 10 п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Враховуючи приписи ч. 6 ст. 12, ст. 257 КАС України, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла про свій намір брати безпосередню участь у судовому засіданні, суд вважає за необхідне розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.1996 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а наразі перебуває на обліку в Запорізькому приміському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькі області.

Згідно Атестату про зняття з обліку № 102, позивачу припинено виплату пенсії по причині переходу на пенсію за іншим законом.

З 02.02.2017 р. позивачу призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.03.2017 р. задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 02.02.2017 р., відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію в розмірі 108 %, починаючи з 02.02.2017 р.

Листом № 39/Г-4 від 25.07.2017 р. відповідачем повідомлено позивача про те, що підстави для нарахування до пенсії за більш пізній вихід на пенсію відсутні.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.01.2008 р., але після досягнення пенсійного віку не звертався із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивач має право на підвищення розміру пенсії за віком відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Саме до таких висновків прийшов і Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, який постановою від 03.10.2017 р. визнав протиправними дії Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказаним судовим рішенням зобов'язано Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2017 р. та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 р. у справі №317/2220/17 є обов'язковою для Запорізького приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, а обставини встановлені вказаним судовим рішенням не підлягають повторному доказуванню.

Листом № 65/Г-4 від 14.11.2017 р. відповідачем повідомлено позивача про те, що підстави для нарахування до пенсії за більш пізній вихід на пенсію відсутні.

Всупереч вказівкам суду, що викладені у вищенаведеній постанові, відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з тих же підстав, що були зазначені у листі № 39/Г-4 від 25.07.2017 р. Нових підстав для відмови у перерахунку пенсії відповідачем не наведено.

Як встановлено судом, відповідач допустив протиправну бездіяльність, нехтує судовим рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в справі №317/2220/17, яке набрало законної сили.

Такі дії відповідача створюють ситуацію постійної невизначеності та змушують позивача постійно звертатись до суду з ідентичними вимогами.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Сфера зобов'язань Договірних держав за статтею 13 коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

На підставі наведеного, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, включивши до розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 02.02.2017 р.

Разом з тим, розмір підвищення залежить від того чи має особа повний місяць страхового стажу, адже згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

При цьому ч. 2 ст. 24 цього Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, визначення відсотка, на який має бути підвищено пенсію позивачеві, законом віднесено до компетенції відповідача після перевірки відповідних даних.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі, не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Водночас суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Запорізького приміського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, включивши до розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 02.02.2017 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімдесят грн. 00 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.І. Сакоян