Справа № 229/4475/17
Суддя: Лопатко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/2/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні діїї,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він має право на призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №2) . У зв'язку із досягненням пенсійного віку, 02.10.2017 року ним була подана заява до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №2). Згідно з відповіддю відповідача йому відмовлено в призначенні пенсії, оскільки період його роботи з 15 серпня 1978 року по 21 лютого 2000 року в колгоспі «Рассвет» не зарахований до страхового стажу. Вважає рішення Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 жовтня 2017 року незаконним з огляду на те, що відповідно до трудової книжки, 15.08.1978 року його було прийнято в члени колгоспу «Рассвет», а 21.02.2000 року у звязку із реорганізацією КСП « Рассвет» його звільнено та переведено на роботу у ВАТ «Світанок». При розгляді наданих позивачем документів відповідачем не було зараховано до його страхового стажу вказаний період роботи. Вважає рішення відповідача незаконним, оскільки відповідачу надано трудову книжку, яка є основним документом, яка підтверджує стаж роботи. Тому, просив визнати рішення Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 жовтня 2017 року, щодо відмови в призначенні йому пільгової пенсії за віком відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконним та скасувати його, зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.10.2017 року з урахуванням стажу роботи з 15.08.1978 року по 21.02.2000 року в колгоспі «Рассвет».

Відповідач надав суду заперечення проти позову, в якому зазначив, що з доводами позивача не погоджується. Так, позивач 02.10.2017 року звернувся до Ясинуватського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії та надав певні документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» №788-XІІ від 05.11.1991 року (список №2). В повідомленні №6617/03 від 10.10.2017 року було розяснено про неможливість зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Рассвет» з 15.08.1978 року по 21.02.2000 року, а саме в трудовій книжці відсутній запис про реорганізацію колгоспу «Рассвет» у КСП «Рассвет» та записи встановленних мінімумів трудоднів колгоспу «Рассвет», завірені неналежною печаткою, тобто печаткою КСП «Рассвет». Просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

За нормами ч.5 ст.262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши письмові докази по справі, оцінивши повідомлені сторонами обставини своїх вимог і заперечень, суддя на пiдставi аналізу встановлених фактичних обставин справи i вiдповiдних їм правовідносин знаходить, що є достатньо підстав прийняти законне судове рішення про задоволення вимог позивача, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У позивача в наявності є трудова книжка колгоспника, записи проведені та належним чином скріплені підписами та печатками (а.с.8-21).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивач отримав 15.03.1979 року трудову книжку колгоспника УКР №0375478. З 15.08.1978 року позивач прийнятий в члени колгоспу «Рассвєт» Ясинуватського району Донецької області шофером (а.с.8,10).

З 01.09.1978 року по 01.09.1979 року навчався в професійно-технічному училищі №45 м.Ясинувата за спеціальністю водій автомобіля з кваліфікацією слюсаря про що свідчить атестат №6690 від 01.09.1979 року (а.с.10)

З 19.10.1979 року по 25.01.1982 року позивач проходив строкову військову службу. Після демобілізації продовжив працювати у колгоспі «Рассвєт».

21.02.2000 року позивача звільнено у звязку з реорганізацією КСП «Рассвєт» та переводено на роботу у сільсько-господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок» на підставі ч.5 ст.36 КЗпП України (а.с.10).

21.02.2000 року позивача прийнято на роботу у сільсько-господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок» по переводу із КСП «Рассвєт» водієм першого класу (а.с.10).

На момент внесення записів в трудову книжку колгоспника діяли «Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року №310.

За правилами пунктів 1,2 положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Такі книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту їх прийняття в члени колгоспу.

Згідно з пунктом 5 положень в трудову книжку вносяться відомості про трудову діяльність в суспільному господарстві, прийнятий в колгоспі річний мінімум, його виконання і на підставі чого внесено запис. Зокрема, дата прийняття в колгосп, встановлений річний мінімум трудової участі, його фактичне виконання.

Відповідно до п.6 цих положень всі записи в трудовій книжці завіряються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженою правлінням колгоспу оссобою та печаткою.

Згідно цих положень не передбачено внесення відомостей окремим записом про реорганізацію колгоспу.

Тому суд вважає, що графи щодо відомостей про роботу, кількість відроблених людино-днів на рік, встановлений мінімум трудоднів, зарахування їх в стаж роботи, відомості про нараховану зарплату, внесені відповідно до «Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників», затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року №310.

Записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та не визнавались в судовому порядку недійсними.

Окрім того, позивачем надані архівні копії розпорядження голови районної державної адміністрації №17 від 20.01.2000 року, чим здійснено реєстрацію змін до статуту коллективного сільського підприємства «Рассвєт» (а.с.42), розпорядження голови районної державної адміністрації №48 від 14.02.2000 року, чим здійснено державну реєстрацію сільсько-господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» (а.с.43), розпорядження голови районної державної адміністрації №325 від 18.09.2000 року, чим здійснено реєстрацію змін до установчих документів сільсько-господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» (а.с.44).

Згідно архівної довідки (виданої Адміністрацією м.Ясинувата Донецької області, що розташована в м.Ясинувата (в зоні проведення АТО), вказується, що в книгах обліку трудового стажу та заробітку архівного фонду СТОВ «Світанок» зазначено: за 1979 рік подг. кадр (запис від 1979 року); з 1981-1996 роки шофер (записи від 29.04.1982 року по 18.02.1997 рік); з 1997-2000 роки водій (записи 25.05.1998 року по 21.02.2000 рік). Ці періоди роботи позивача підтверджені даними наданою ним трудової книжки, які є основним документом, що підтверджують факт роботи.

Відповідно до п.1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто розповсюдження даної постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що оскільки за приписами ч.ч.1-2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII (далі - Закон №1207-VII) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За приписами ч.2 ст.9 Закону №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 Закону №1207-VII встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, відповідно до наведених норм закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Трудовий стаж позивач набув, працюючи в період з 15.08.1978 року по 20.01.2000 року в колгоспі «Рассвєт» подальшому КСП «Рассвєт», СТОВ «Рассвєт», тобто всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув страховий стаж роботи.

Відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці у період з 15 серпня 1978 року по 21 лютого 2000 року позивач почав працювати в колгоспі «Рассвєт» Ясинуватського району Донецької області подальшому КСП «Рассвєт», СТОВ «Рассвєт» включно. При цьому дійсно запис встановлених мінімумів трудоднів колгоспу «Рассвєт» завірений ні печаткою підприємства, що реорганізовано, а печаткою підприємства, в яке воно реорганізовано.

Проте вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду до стажу роботи позивача в колгоспі «Рассвєт», оскільки позивачем на підтвердження достовірності відомостей надані архівні довідки.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності вказаним вище Законом пенсії на загальних підставах призначались згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв.

Враховуючи те, що за нормами законодавства, що діяло на час внесення записів в трудову книжку колгоспника не передбачено внесення відомостей окремим записом про реорганізацію колгоспу, час роботи позивача в колгоспі «Рассвєт» подальшому КСП «Рассвєт», СТОВ «Рассвєт» включно з 15 серпня 1978 року по 21 лютого 2000 року підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Оскільки судом встановлено, що рішення відповідача є незаконним, а тому така відмова носить формальний характер і порушує право позивача на реалізацію права на пенсійне забезпечення воно підлягає відновленню, позовні вимоги задоволенню, а рішення відповідача скасуванню.

Більш того, відповідач, як субєкт владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, в порушення вимог частини 2 статті 77 КАС України, в силу якого, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, не довів правомірності своїх дій щодо обґрунтованості відмови у зарахуванні страхового стажу роботи періоду роботи в колгоспі "Рассвєт" Ясинуватського району Донецької області з 15 серпня 1978 року по 01 лютого 2000 року при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, паспорт серія ВЕ №074934, який мешкає в с.Новоселівка-1, вул.Миру, 56 Ясинуватського району Донецької області, до Ясинуватського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () про визнання дій неправомірними, вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ясинуватського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботи періодів роботи в колгоспі «Рассвєт» Ясинуватського району Донецької області з 15 серпня 1978 року по 21 лютого 2000 року при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Ясинуватське обєднанане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи періоди роботи в колгоспі «Рассвєт» Ясинуватського району Донецької області з 15 серпня 1978 року по 21 лютого 2000 року при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з моменту звернення, починаючи з 02 жовтня 2017 року.

Стягнути з Ясинуватського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 11 січня 2018 року.

Суддя: Н. В. Лопатко