Справа № 336/6615/17
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/6615/17
пр. № 2-а/336/65/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Жупанова І.Б., при секретарі Падалка А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1, пенсію за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 28,5 %, починаючи з 01.05.2017 року; стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати, а саме: 640,00 грн. - судового збору.

Позивач посилається на те, що він до 2017 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З 13.02.2017 року позивачу було призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

З метою усунення протиправних дій відповідача, щодо невірного обчислення та виплати пенсії, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2017 року по справі № 336/1539/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 13.02.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 року постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

17 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

ОСОБА_2 обєднаного УПФУ м. Запоріжжя від 27.10.2017 року № 451/Р-1 зазначено, що позивач не має права на підвищення пенсії, яке передбачене ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він отримував раніше пенсію за вислугою років, яка не передбачена положеннями Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а при призначенні пенсії за віком отримав всі права, як і інші громадяни України, оскільки звернувся за призначенням пенсії за віком на загальних підставах вперше.

Відповідач Шевченківське обєднане УПФУ м. Запоріжжя надало до суду заперечення проти позовної заяви, посилаючись на те, що дії Пенсійного фонду є правомірними, оскільки позивачу 10.07.1993 року було призначено пенсію за вислугу років. Позивач набув право на пенсію за віком 16.04.2012 року, проте за призначенням пенсії за віком він звернувся 13.02.2017 року, до цього часу продовжував отримувати пенсію за вислугу років, у звязку з чим відсутні правові підстави для підвищення розміру пенсії за віком відповідно до вимог ст.. 29 ЗУ № 1058 на 0,75 % за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Ухвалою суду від 24.11.2017 р. було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у скороченому провадженні у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

У відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях, які додані до матеріалів справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України та при прийнятті нових нормативно-правових актів або внесенні змін у діючі не допускається зменшення змісту й обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний суд України у Рішенні від 11.10.2005р. №8-рп/2005 визначив, що : «зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку… Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики».

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

На 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

На 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 10.07.1993 року була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Проте, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

13.02.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн.), проте ОСОБА_1 вважав дії відповідача щодо невірного обчислення та виплати пенсії протиправними, у звязку з чим звернутися до суду за захистом своїх прав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2017 року по справі № 336/1539/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 13.02.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 року постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Позивач народився 16 квітня 1952 року. Згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений загальний пенсійний вік 60 років, які позивачеві виповнилися 16 квітня 2012 року.

З заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся після досягнення 65 річного віку, а саме в лютому 2017 року, саме з цього періоду він отримує пенсію за віком. Тобто позивачеві було призначено пенсію за віком на 57 місяців пізніше.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що позивач вже отримував пенсію за вислугою років, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сімї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. При цьому пенсія за даною нормою тлумачиться як щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У розумінні наведеної норми Закону пенсіонером ОСОБА_1 за цим Законом не був, та набувши встановленого ним пенсійного віку та маючи при цьому більш ніж достатнього страхового стажу, отримав право на первинне призначення пенсії за віком в такому ж порядку, як і інші громадяни України, що звернулись за призначенням пенсії у 2017 році, з усіма правами, доплатами та збільшенням, які передбачені при призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Оскільки позивач призначив пенсію за віком з пізнім виходом на пенсію, а саме на 57 місяців, тому набув право на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 29 закону №1058-1У.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобовязання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії, то такий перерахунок має бути здійснений з 13.02.2017 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються, зокрема із судового збору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, у звязку з чим суд допускає негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 28,5 %, починаючи з 13.02.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, суму судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Б. Жупанова

11.01.18