Справа № 800/560/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

09.01.2018 Київ П/9901/135/18 800/560/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В.М. (далі - Суд), розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виражена у залишенні без розгляду скарг позивача від 03.02.2017, 20.06.2017, 23.02.2017, 29.09.2017;

- стягнути з відповідача на користь позивача 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2017 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк до 22 грудня 2017 року для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, визначений у цій ухвалі.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон України «Про судоустрій і статус суддів») та Постанови Пленуму Верховного Суду «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» від 30 листопада 2017 року № 2 днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Згідно вимог пункту 5 частини 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду передано матеріали адміністративної справи 800/560/17, яким присвоєно номер П/9901/135/18.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматизований розподіл судових справ між суддями, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2018 року визначено Бевзенка В.М. суддею-доповідачем для розгляду справи № 800/560/17.

Підпунктом 12 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2017 року позивач усунув недоліки позовної заяви в межах встановленого строку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважає, що за наявності у його скаргах на дії суддів достатньої кількості відомостей для відкриття дисциплінарного провадження та притягнення до дисциплінарної відповідальності таких суддів, відповідач вчиняє бездіяльність, яка завдає позивачу моральних страждань, у відповідь на непоодинокі його повідомлення про дисциплінарні проступки, в результаті чого відповідачем порушено вимоги статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі ? Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Аналіз заявлених вимог та їх обґрунтування дають підстави для висновку, що позивач фактично оскаржує рішення та діяльність Вищої ради правосуддя щодо розгляду його скарг від 03.02.2017, 20.06.2017, 23.02.2017, 29.09.2017.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у адміністративній справі, Суд виходить з такого.

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульовано Законом України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема частиною першою статті 107 визначено право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 реалізував право на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргами на дії суддів від 03.02.2017, 20.06.2017, 23.02.2017, 29.09.2017, які, на думку позивача, вчинили дисциплінарні проступки.

Згідно зі статтею 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.

За правилами статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя (частина друга статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Дисциплінарне провадження передбачає: 1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; 2) відкриття дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності (частина третя статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Дисциплінарне провадження здійснюється в розумний строк. Строки здійснення дисциплінарного провадження визначаються Законом України «Про Вищу раду правосуддя» та регламентом Вищої ради правосуддя (частина четверта статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи; за наявності підстав, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів ухвалою від 11 жовтня 2017 року №3981/0/18-17 членом Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 скаргу ОСОБА_1 за вихідним №З-668/15/7-17 стосовно дисциплінарного проступку судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_7 залишено без розгляду та повернуто скаржнику як таку, що не відповідає вимогам частини другої статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зміст цієї ухвали свідчить про те, що попередню перевірку скарги ОСОБА_1 проведено як перевірку дисциплінарної скарги.

Ухвалою від 21 липня 2017 року №2194/0/18-17 членом Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_5 скарги ОСОБА_1 від 7 лютого, 23 лютого, та 27 червня 2017 року, стосовно процесуальних порушень судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_8, залишено без розгляду як таку, що не відповідає вимогам частини другої статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зміст цієї ухвали свідчить про те, що попередню перевірку скарг ОСОБА_1 проведено як перевірку дисциплінарних скарг.

Суд звертає увагу, що дії Вищої ради правосуддя щодо проведення попередньої перевірки не можуть бути самостійним предметом адміністративного позову з огляду на постановлення ухвали за результатами проведення такої попередньої перевірки, оскільки не обумовлюють виникнення жодних юридичних наслідків для позивача.

Частиною четвертою статті 44 Закону України «Про вищу раду правосуддя» передбачено, що рішення про повернення дисциплінарної скарги не оскаржуються.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про вищу раду правосуддя» за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Якщо Дисциплінарна палата ухвалила рішення про відмову у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне провадження припиняється (частина шоста статті 50 Закону України «Про вищу раду правосуддя»).

Частиною першою статті 51 Закону України «Про вищу раду правосуддя» передбачено, що право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження (частина перша статті 51 Закону України «Про вищу раду правосуддя»).

Згідно з положеннями статті 52 Закону України «Про вищу раду правосуддя» до суду може бути оскаржене рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати.

Пунктом 3 частини першої статті 131 Конституції України передбачено, що в Україні діє Вища рада правосуддя, яка розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора.

Таким чином, ОСОБА_1 заявив позовні вимоги, які зводяться до визнання протиправною бездіяльності Вищої ради правосуддя щодо невідкриття дисциплінарного провадження щодо суддів Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_7, ОСОБА_8, чим фактично оскаржує діяльність щодо постановлення ухвали від 11 жовтня 2017 року №3981/0/18-17 членом Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 та ухвали від 21 липня 2017 року №2194/0/18-17 членом Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_5

З викладених законодавчих приписів і матеріалів позовної заяви можна зробити висновок, що ухвала від 11 жовтня 2017 року №3981/0/18-17, ухвала від 21 липня 2017 року №2194/0/18-17 та діяльність органів Вищої ради правосуддя щодо їх постановлення не можуть бути оскаржені в судах.

Суд наголошує, що адміністративним судом захищається лише фактично порушене право особи, яка перебуває у публічно-правових правовідносинах з відповідачем, котрий здійснює владні управлінські функції. Право на оскарження рішення, дій Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, мають лише суб'єкти цього провадження у порядку, передбаченому законом. Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати дії та рішення визначених законом органів за результатами такого провадження.

Частиною третьою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Водночас, ОСОБА_1 не є суб'єктом дисциплінарного провадження у розумінні зазначених норм законодавства, тобто між ним та Вищою радою правосуддя, органи якої розглянули його скаргу в установленому законодавством порядку, відсутній будь-який спір, який належить до юрисдикції судів. З матеріалів позовної заяви вбачається, що Вища рада правосуддя не вчиняла жодних дій, не допускала фактів бездіяльності, які б створювали для позивача права та обов'язки і породжували для нього право на захист, і, відповідно, право на звернення до суду з таким позовом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих відносин, Суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 248, 266, 294, 295 підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, ?

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди.

2. Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бевзенко