Справа № 814/238/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА
09.01.2018 м. Київ К/9901/5584/17 814/238/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів Бучик А.Ю., Гімона М.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про зобов`язання здійснити перерахунок і виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік, -
ВСТАНОВИВ :
27 грудня 2017 року ОСОБА_1 направлено касаційну скаргу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №814/238/17. Одночасно до касаційної скарги позивачем додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Обговоривши доводи заявленого клопотання колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на нижченаведене.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Пунктом 12 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
За приписами пункту 14 Перехідних положень цього Кодексу судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.
В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду ним отримано в суді 14 грудня 2017 року.
Відповідно до частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка була чинна на момент постановлення ухвали апеляційним судом) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.
Згідно з частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у вказаній вище редакції) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року прийнята у порядку письмового провадження.
Як встановлено частиною 3 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, то копія рішення суду апеляційної інстанції надсилається особам, які беруть участь у справі, протягом трьох днів з моменту підписання постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.
Скаржником до касаційної скарги надано копію супровідного листа щодо дати направлення копії оскаржуваного рішення апеляційним судом - 02 жовтня 2017 року. Проте, конверт або його копію про направлення копії оскаржуваного судового рішення позивачем не надано.
Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Наведені скаржником обставини не свідчать про поважність підстав пропуску строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, належних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску цього строку, зокрема конверт, в якому було направлено копію судового рішення апеляційним судом, позивачем не надано.
Відповідно до частини 3 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).
Так, згідно з пунктом 4 частини 2 статті 330 цього Кодексу у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною 4 статті 328 цього Кодексу підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Проте, подана касаційна скарга не містить обґрунтувань її вимог із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права апеляційним судом.
Виходячи з наведеного касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на подачу касаційної скарги із наданням належних доказів щодо дати направлення копії рішення апеляційним судом, а також трьох примірників касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій (обґрунтованої касаційної скарги).
З урахуванням наведеного, керуючись статтями 121, 332, пунктом 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №814/238/17 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі (у разі ненадання заяви про поновлення строку на подачу касаційної скарги) чи повернення касаційної скарги (у разі несплати судового збору).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон