Справа № 227/1731/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року справа №227/1731/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року у справі № 227/1731/17 (головуючий І інстанції Хоменко Д.Є., м. Добропілля) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач, заявник) звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з уточненим адміністративним позовом до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про визнання неправомірними дій щодо не зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 31 серпня 2014 року; скасування рішення №1189 від 19 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії; зобовязання зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 25 квітня 2005 року в якості прохідника підземного 4-го розряду з повним робочим днем в шахті, з 25 квітня 2005 року по 31 серпня 2014 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті; зобовязання повторно розглянути заяву від 06 квітня 2017 року про призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу за період роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 25 квітня 2015 року в якості прохідника підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті, з 25 квітня 2005 року по 31 серпня 2014 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (а.с. 2-3, 92).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року позов задоволений. Визнано неправомірними дії Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, для призначення пенсії за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 31 серпня 2014 року. Скасовано рішення начальника Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2 № 1189 від 19 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобовязано Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, для призначення пенсії за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 25 квітня 2005 року в якості прохідника підземного 4-го розряду з повним робочим днем в шахті, з 25 квітня 2005 року по 31 серпня 2014 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті. Зобовязано Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 06 квітня 2017 року про призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу за період роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 25 квітня 2015 року в якості прохідника підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті, з 25 квітня 2005 року по 31 серпня 2014 року в якості прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті (а.с. 94-96).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що позивачем не надано доказів звернення із заявою до ТОВ «Краснолиманське» про звільнення з підприємства, а отже позивачем не вжито заходів з встановлення трудових відносин з підприємством, а тому управління вважає передчасним звернення позивача до управління з позовними вимогами про зарахування періоду роботи в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті з 09 березня 2005 року по 21 травня 2014 року в ТОВ «Краснолиманське» до пільгового стажу роботи (а.с. 99-101).

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 06 квітня 2017 року звернувся до управління з заявою про призначення пенсії згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.7)

Рішенням начальника Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2 позивачу відмовлено в призначені пенсії згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звяку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах 25 років. Згідно записів в трудовій книжці позивач працював в ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року в якості прохідника з повним робочим днем в шахті, запис про звільнення відсутній. Довідка про підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії передбачена п. 20 Порядку не надана. Таким чином, до пільгового стажу за статтями 14-20 не врахований період роботи в ТОВ «Краснолиманстьке» згідно довідки про підземні спуски в шахту з 09 березня 2005 року (за фактично відпрацьований час в підземних умовах 09 років 02 місяці 12 днів) в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті. Право на пенсію ОСОБА_1 набуде після досягнення 50 років 27 вересня 2052 року відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.7,8).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії УКР № 2092974, виданої на імя ОСОБА_1 (дата заповнення книжки 20 серпня 1990 року), позивач 09 березня 2005 року прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті на ТОВ «Краснолиманське», запис № 12. Згідно запису № 13 позивача 25 квітня 2005 року переведено прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, запис про звільнення відсутній (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно записів трудової книжки серія АХ № 832557, виданої на імя ОСОБА_1 (дата заповнення книжки 21 листопада 2014 року) позивача прийнято прохідником підземним 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», запис № 1.

Добропільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не зараховано період роботи позивача в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті з 09 березня 2005 року по 21 травня 2014 року на ТОВ «Краснолиманське» до пільгового стажу роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників за встановленою формою.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, наіменування, номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в МЮУ від 01.12.2005 року за № 1451/11731 - під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 % робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професій чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

З аналізу статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що пільги по пенсійному забезпеченню надаються за умови, що робота, передбачена Списками №1 та № 2 виконувалась постійно та протягом повного робочого дня за виключенням підземних слюсарів та електрослюсарів ЕМС шахт, яким в стаж на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 зараховується тільки час фактичної роботи в підземних умовах.

Суду надана довідка про спуски в шахту ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» № 591 арх. від 26 січня 2017 року вбачається кількість спусків у шахту за кожний робочий місяць 2005-2014 роки на підставі контрольних табелів спуску у шахту прохідника (а.с.72).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу та страхувальників від 13 травня 2017 року форми ОК-5 вбачається, що позивач з березня 2005 року по травень 2014 року працював на ТОВ «Краснолиманська», також присутні відомості щодо кількості днів стажу у місяці за звітний місяць (а.с.17-21).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не включено до пільгового стажу позивача період його роботи у ТОВ «Краснолиманське» з 09 березня 2005 року по 25 квітня 2005 року в якості прохідника підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті та з 25 квітня 2005 року по 21 травня 2014 року в якості прохідника підземного 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи ) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням частини 1 статті 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністигірничих виймальнихмашин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач разом з заявою про призначення пенсії надав трудових книжок та довідки про кількість підземних спусків в шахту, видану ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» № 59 арх. від 26 січня 2017 року та довідку про підтвердження наявного трудового стажу, видану ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» № 87 від 06 квітня 2017 року.

Стосовно твердження відповідача, про те, що оскільки ДП «ВК» «Краснолиманська» не є правонаступником ТОВ «Краснолиманська», тому відомості зазначені в довідці № 59 арх. від 26 січня 2017 року не повинні прийматися судом, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки на переконання суду, Порядок, затверджений постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).

У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії. І хоча вимагаючи деякі документи (наприклад, уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

При цьому, суд апеляційної зазначає, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та страхувальників від 13 травня 2017 року, в яких зазначені відомості про страхувальників застрахованої особи (форми ОК-5), за позивача, як за найманого робітника, страхувальником підприємством ТОВ «Краснолиманське» (код 32281519) вносилися страхові внески за період з березня 2005 року по травень 2014 року. До того ж, відповідно до вищезазначеної довідки форми ОК-5 трудовий стаж у зазначений період зараховано позивачеві, як спец стаж за кодом ЗПЗ014А2.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року у справі № 227/1731/17 залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року у справі № 227/1731/17 за позовом ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати складання повного судового рішення та не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 10 січня 2018 року.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3