Справа № 727/8895/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/8895/17

Головуючий у 1-й інстанції: Чебан В.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

10 січня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м.Чернівці Захарука Валерія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м.Чернівці Захарука Валерія Васильовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 739973 від 24 серпня 2017 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою про адміністративне правопорушення серії БР № 739973 від 24 серпня 2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

З вказаної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом марки "Toyota Corolla" д.н.з. НОМЕР_1, 24 серпня 2017 року о 13:20 годині по вул. Героїв Майдану, 168 в м. Чернівці, проїхав перехрестя вул. Героїв Майдану - вул. Луцька на заборонений сигнал світлофора (жовте світло), чим порушив пункт 8.7.3 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 739973, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт порушення позивачем ПДР України і як наслідок вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 ПДР України встановлено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до пункту 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора, зокрема, мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 8.7.3 "ґ" ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Разом з тим, пунктом 8.11 ПДР України встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Колегія суддів приймає до уваги посилання позивача стосовно того, що він проїхав на зелений сигнал світлофора та завершуючи маневр проїзду перехрестя, щоб не вдаватись до екстреного гальмування, закінчував маневр та побачив, що увімкнулось жовте світло світлофора.

Як вбачається з наданих відповідачем відеозаписів, аналогічні пояснення позивач надав відразу після зупинки його автомобіля відповідачем.

Крім того, зазначені обставини у суді першої інстанції підтверджено свідком.

На наданих сторонами відеозаписах не зафіксовано факт порушення позивачем вимог пункту 8.7.3 "я" ПДР України.

Разом із цим колегія суддів звертає увагу на те, що з відеозапису з нагрудного відеореєстратора встановлено, що в автомобілі патрульних був автомобільний відеореєстратор, відеозапис з якого ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 739973 від 24 серпня 2017 року та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином надані сторонами докази та у мотивувальній частині прийшов до помилкових висновків.

Так, дослідженим відеозаписом нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, після зупинки автомобіля під керуванням позивача, зафіксовано, що позивачу повідомлено про причину зупинки, а саме порушення вимог пункту 8.7.3 "г" ПДР України, роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно з статями 287-289 КУпАП, права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції не розмежував у своїй постанові процедуру розгляду адміністративної справи та виготовлення тексту постанови про притягнення до відповідальності.

Разом із цим колегія суддів вважає, що наявність наведених процесуальних помилок суду першої інстанції не є підставою для скасування вірного по суті рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.