Справа № 809/972/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 рокуЛьвів№876/11303/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.

за участю представника апелянта Гололь М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року про залишення подання без розгляду у справі №809/972/17, винесену головуючим суддею Біньковською Н.В. у м. Івано-Франківську за поданням Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рутеніум» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з поданням до ТОВ «Рутеніум» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року подання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Рутеніум» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що заявником відповідно до ч. 3 ст. 183-3 КАС України виконано усі вимоги до оформлення подання, викладені підстави звернення, обставини, що підтверджені, наданими в якості додатків, доказами та визначені вимоги контролюючого органу. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи апелянт апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у апеляційній скарзі, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Подання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків подано заявником до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 06.07.2017 року о 16:55 год., що підтверджується вхідним штампом, тобто з пропущенням строку звернення до суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 року скасовано ухвалу Івано-Франківського адміністративного суду від 07.07.2017 року про залишення подання без розгляду з підстав пропущення строків звернення до суду як таку, що прийнята передчасно, а саме, без з'ясування можливих підстав залишення подання без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків в межах процесуального законодавства та обґрунтування поданого подання позивача.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року зазначене вище подання ГУ ДФС в Івано-Франківській області залишено без руху та надано строк для усунення його недоліків, з підстав порушення заявником частини 3 статті 183-3 КАС України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали ) - не подано документів в підтвердження дотримання процедури звернення до суду з поданням (не подано заяву про поновлення строків звернення до суду, не повідомлено поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та не подано доказів, що їх підтверджують), а також у поданні не зазначено номер засобу зв'язку із ТОВ «Рутеніум».

На виконання зазначеної ухвали суду та усунення недоліків подання, заявником надано суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Поважність причин пропуску строку звернення до суду із поданням заявник обґрунтовує тим, що ним вчинялись дії для підготовки позовних матеріалів, а також дії щодо сплати судового збору, який сплачений 06.07.2017 року о 16:23 год., направлення матеріалів подання відповідачу, наявністю черг у відповідних закладах та відстанню між установами.

Суд першої інстанції залишив подання без розгляду з тих підстав, що характер спірних правовідносин, доводи заявника, наведенні у клопотанні, свідчать про те, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області без наявності на те поважних причин пропустило строк звернення до адміністративного суду з зазначеним вище поданням.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права на момент винесення оскаржуваної ухвали з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали)подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Частиною 11 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що на обчислення строків, установлених цією статтею, не поширюються правила статті 103 цього Кодексу. Строки, встановлені цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення. Строки, визначені цим підпунктом, не включають добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Таким чином, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Стаття 183-3 КАС України регулює особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 92 Податкового кодексу України)

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Як слідує з матеріалів подання, рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яке є підставою для звернення заявника із зазначеним поданням, прийняте начальником Головного управління ДФС в Івано-Франківській області 05.07.2017 року о 16:00 год.

Таким чином, перебіг строку звернення контролюючого органу з відповідним поданням до адміністративного суду, визначеного частиною 3статті 183-3 КАС України, розпочався (із врахуванням частини 11 статті 183-3 КАС України) о 16:01 год. 05.07.2017 року. Відтак, подання повинне бути подане до суду до 16:00 год. 06.07.2017 року.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а відсутність оперативності, своєчасності виконання своїх обов'язків працівниками заявника не є поважними причинами пропуску звернення до суду.

ГУ ДФС в Івано-Франківській області не навело суду та не надало доказів неможливості або існування перешкод оплати судового збору та направлення матеріалів подання відповідачу до 16:00 год. 06.07.2017 року.

Крім того, суд звертає увагу, що заявник, у разі неможливості вчасної сплати судового збору, міг скористатись правом подання клопотання про відстрочення його сплати до вирішення подання по суті або, на усунення недоліків подання, надати докази оплати судового збору та направлення матеріалів подання відповідачу після направлення суду подання у визначенні статтею 183-3 КАС України строки.

Таким чином, заявником на підтвердження поважності пропущення зазначеного строку не наведено підстав та не надано доказів, які б підтвердили поважність пропуску строку звернення до суду із поданням в порядку статті 183-3 КАС України. ГУ ДФС в Івано-Франківській області не зазначено обставини та не додано до подання жодних доказів, які підтверджують реальні труднощі в реалізації ним свого права на звернення до суду із вказаним поданням в установлені законом строки.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність поважних причин пропуску строку, оскільки наведені заявником доводи не містять ознак об'єктивності та непереборності, а є формальними, пов'язаними із бездіяльністю самого заявника, а будь-яких інших доводів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду ГУ ДФС в Івано-Франківській області не наведено.

Строки звернення заявника з поданням, передбачені частинами 3 та 4 статті 183-3 КАС України, є різновидами строку спеціального звернення до суду, передбаченого частиною 3 статті 99 КАС України. Вказана норма встановлює, що Кодексом адміністративного судочинства України можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж шестимісячний загальний строк. При цьому стаття 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає спеціальних наслідків пропущення строків звернення до суду, визначених цією нормою. Тому недотримання заявником строків звернення до суду, визначених статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, тягне за собою застосування приписів статті 100 КАС України.

За приписами частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, подання податкового органу, внесене після закінчення строків, встановлених статтею 183-3 КАС України, залишається без розгляду, якщо суд на підставі подання та доданих до нього матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 283, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року про залишення подання без розгляду у справі №809/972/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель