Справа № 136/1863/17
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1863/17
Провадження №2-а/136/61/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" січня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування постанови №1168 від 10.11.2017 у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради.

08.12.2017 ухвалою суду за клопотанням позивача було замінено відповідача - виконавчий комітет Вінницької міської ради на належних відповідачів - адміністративну комісію при виконавчому комітеті Вінницької міської ради та Вінницьку міську раду.

Підставність позову позивач обґрунтовує у позові тим, що 10.11.2017 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову про притягнення його, ОСОБА_1, як начальника АГЗС ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень за нібито допущене ним порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п.п. 7.11.1, 7.11.20 «Правил благоустрою міста Вінниці».

Вказане рішення суб'єкта владних повноважень він вважає незаконним та таким, що підлягає до скасування, оскільки воно прийнято всупереч законодавчих норм про рекламу, ґрунтується на помилкових висновках, процедура його прийняття не відповідає вимогам чинного законодавства, а він не є суб'єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому просить суд також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення..

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 не з'явились, однак в заяві, яку представник позивача направив суду зазначив про підтримання вимог за пред'явленим позовом, просить його задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності та позивача.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у письмовому запереченні, що додане до матеріалів справи, а розгляд справи проводити за його відсутності.

Правилами ч.3 ст.194 КАС України, передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що 10.11.2017 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову за №1168 про накладення на начальника АГЗС ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, копію якої було вручено правопорушнику.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП послугував протокол про адміністративне правопорушення серія ВА №000869 складений 15.09.2017 головним інспектором КП ВМР Муніципальної поліції Запорожець М.О.

Згідно постанови від 10.11.2017 встановлено, що начальник АГЗС ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» ОСОБА_1, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, умисно організував розміщення металевої конструкції на території загального користування рекламного засобу з надписом: «Пропан 100 м2» та на бетонній електроопорі з наступним змістом «Пропан, метан», «Газ пропан 14.94, метан 12.99 із підсвіткою», а також дерев'яна конструкція рекламного засобу «Технічні гази, вуглекислота 204.00, кисень 65.00, азот 180, гелій» без будь-яких дозвільних документів виданих у встановленому порядку BK BMP, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 152 КУпАП, а саме: порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п.п. 7.11.1, 7.11.20 «Правил благоустрою міста Вінниці» і посягнув на встановлений громадський порядок.

Із суті інкримінованого позивачеві правопорушення вбачається організація розміщення ним, як посадовою особою, реклами без відповідного дозволу.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначено Законом України "Про рекламу" (далі - Закон).

Статтею 1 Закону України "Про рекламу" встановлено, що реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону України "Про рекламу" контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, - щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури, - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

Відповідно до вимог ч. 1, 4, 8 ст. 27 Закону України "Про рекламу", особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Питання накладення уповноваженими особами штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу" від 26.05.2004, № 693.

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою.

З аналізу вказаних вище норм слідує, що Закон України "Про рекламу", є спеціальним законом, яким визначено коло уповноважених осіб, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства України про рекламу у межах своїх повноважень та суб'єктів, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Цим Законом та Порядком передбачено порядок складання протоколів та розгляду справ про притягнення до відповідальності осіб винних у порушенні законодавства про рекламу, вид та розмір адміністративних стягнень, отож іншими законами чи піднормативно правовими актами вони не можуть підмінятись.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Утім як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваного позивачем рішення суб'єкта владних повноважень від 10.11.2017 складені вони та винесені були особами не уповноваженими Законом на вчинення таких дій, оскільки головний інспектор КП ВМР Муніципальної поліції та адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не входять до переліку осіб визначених ст.26 Закону, що здійснюють контроль за дотриманням законодавства України про рекламу та наділені правом складати протоколи та розглядати справи за порушення законодавства про рекламу.

З матеріалів справи також встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за ст.152 КУпАП, відповідно до якої відповідальність несуть громадяни та посадові особи за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (Закон, ВР України, від 06.09.2005, № 2807-IV "Про благоустрій населених пунктів").

Судом було встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за розміщення ним, як посадовою особою, реклами без відповідного дозволу, що зовсім відмінне від комплексу робіт із благоустрою населених пунктів, передбачених Законом України «Про благоустрій населених пунктів» на виконання якого було затверджено органом місцевого самоврядування Правила благоустрою території м. Вінниця від 01.03.2011 за №104, за порушення яких настає відповідальність, передбачена ст.152 КУпАП, та розгляд справ щодо яких входить до повноважень адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад (ст.218 КУпАП).

Правилами ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятої ним постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача №1168 від 10.11.2017, так як порушення законодавства про рекламу не є тотожним порушенням державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, отож суд вважає, що надані відповідачем заперечення проти позову повністю спростовується проаналізованими в ході судового розгляду законодавчими актами та доказами, які додано до матеріалів справи позивачем.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, наявність порушених прав позивача зі сторони відповідачів у сфері публічно-правових відносин є очевидною, відтак є достатні правові підстави для прийняття рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, яким такі порушення допущено, що входить до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Утім суд вважає, що в задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача за правилами ст.247 КУпАП слід відмовити, оскільки суд не може втручатись у дискреційні повноваження органу державної влади при вирішені справ про адміністративні правопорушення, а лише констатує факт наявності порушень прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, що є належним способом захисту прав особи.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст.139 КАС України. Судом встановлено, що позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 640 гривень, однак від його сплати він був звільнений ст.288 ч.4 КУпАП, тому, з урахуванням того, що позов задоволено, сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір підлягає поверненню йому, а судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, 246 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1168 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 10.11.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності начальник АГЗС ТОВ ВКФ «Сенс ЛТД» ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

В решті позову відмовити.

Повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1) сплачений ним при пред'явлені позову судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. згідно квитанції від 20.11.2017 за № ПН252744С1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької міської ради (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59, 21050, ЄДРПОУ - 03084813), в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до апеляційної інстанції через суд, що його ухвалив. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко