Справа № 813/4116/17
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2018 року №813/4116/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Ванчак М.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» про стягнення коштів з рахунків у банках для погашення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС», із вимогою - стягнути із відповідача кошти у сумі 233 418,79 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків для погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач має податкову заборгованість, яка виникла внаслідок несплати податкових зобовязань по орендній платі за землю з юридичних осіб. Оскільки вжиті позивачем заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, тому ГУ ДФС у Львівській області звернулося із означеним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» знаходиться на податковому обліку як платник окремих видів податків.

Довідкою Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області (Сколівське відділення) №1992/13-28-08-00-06/169 від 13.10.2017 року підтверджується, що відповідач має відкриті рахунки в установах банків.

Статтею 67 Конституції України передбачено обовязок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки і збори в строки та розмірах, встановлених цим Кодексом й законами з питань митної справи.

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Львівській області №9/13-01-17-08-03 від 18.10.2017 року про заборгованість по платежах до бюджету і згідно даних картки особового рахунку платника, по відповідачу обліковується заборгованість по орендній платі за землю з юридичних осіб у загальному розмірі 233 418,79 грн., а саме:

-по орендній платі за землю з юридичних осіб (НОМЕР_1 Орів) у сумі 84 364,78 грн.;

-по орендній платі за землю з юридичних осіб (НОМЕР_2 Ямельниця) у сумі 149 054,01 грн.

Загалом, податкова заборгованість відповідача по вищевказаних платежах виникла з огляду на таке.

Заборгованість по платежу - по орендній платі за землю з юридичних осіб (НОМЕР_1 Орів) виникла в результаті несплати самостійно визначеного у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 09.02.2017 року платником грошового зобовязання за березень-вересень 2017 року.

Заборгованість по платежу - по орендній платі за землю з юридичних осіб (НОМЕР_2 Ямельниця) виникла в результаті несплати самостійно визначеного у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 09.02.2017 року платником грошового зобовязання за березень-вересень 2017 року.

Згідно п.54.1 ч.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом зясовано, що позивачем було сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 22.03.2016 року №231-13 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження чи скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку суду не надано.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, оскільки відповідачем не було погашено узгоджені суми грошових зобовязань, тому в силу п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України ці суми набули статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

В силу підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2, 95.3 статті 95 ПК України).

Як визначено частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на день розгляду справи у суді, відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (Львівська обл., Сколівський район, с.Орів, вул.Шевченка, буд. 174; ) у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь бюджету кошти у сумі 233 418 (двісті тридцять три тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 79 коп. для погашення податкового боргу.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 січня 2018 року.