Справа № 357/14964/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про зобов'язання вичинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 25.03.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривій Ріг було видано виконавчий лист № 435/6701/2012 на підставі якого її майно підлягало конфіскації в дохід держави, даний виконавчий лист перебував на виконані в Білоцерківському міському відділі ДВС та 18.04.2013 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. В ході виконання було виявлено належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру № 111 а по вул. Некрасова - 95 у м. Біла Церква Київської області та постановою державного виконавця від 08.10.2013 року будо накладено арешт на вище вказану квартиру. Однак, згідно довідки ЖЕК - 7 в квартирі зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому виконати вирок суду в частині конфіскації майна державний виконавець не зміг, а виконавче провадження було закінчено. Проте, у вересні 2017 року від приватного нотаріуса вона дізналась про існування арешту на належній їй на праві приватної власності квартирі та для скасування арешту, отримання документів виконавчого провадження вона звернулась з письмовою заявою та адвокатським запитом до Білоцерківської міського відділу державної виконавчої служби. Листом від 05.12.2017 року за № 63444 на запит було надано копії документів виконавчого провадження та відповідь на її звернення в якій зазначено, що нею не додано до заяви про зняття арешту з майна документів, які б надавали підстави для зняття арешту. У звязку з цим вона вважає, що відмова державної виконавчої служби зняти, накладений ними при виконанні рішення суду, арешт є незаконною і такою, що порушує мої права, тому просила зобов'язати Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області скасувати арешт накладений згідно постанови ВП № 37644192 від 08.10.2013 року на квартиру № 111 а по вул. Некрасова - 95 у м. Біла Церква Київської області ( номер запису про обтяження 3046239), яка належить їй ОСОБА_1 на праві власності.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду відзив (заяву) про розгляд справи без участі представника Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України (в редакції, яка була чинна на момент подання позову) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до п. 5Постанови пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а якщо такі дії вчинялись при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 181 КАС України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, що набрав законної сили 15.12.2017 року) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 5 КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, що набрав законної сили 15.12.2017 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.А згідно з ч. 3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що 15.11.2012 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривій Ріг ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Даний вирок набрав законної сили 26.02.2013 року та 25.03.2013 року було видано виконавчий лист № 435/6701/2012, на підставі якого майно позивача підлягало конфіскації в дохід держави і даний виконавчий лист перебував на виконані в Білоцерківському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4, 6, 7, 14,20-26).

18.04.2013 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа та в ході виконання було виявлено належне позивачу на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру № 111 а по вул. Некрасова - 95 у м. Біла Церква Київської області, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 20.07.2007 року за № 2-3014 Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8,9), на яку постановою державного виконавця від 08.10.2013 року будо накладено арешт та встановлено факт проживання малолітньої дитини у вказаній квартирі. У звязку з чим державним виконавцем на підставі п.4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту № 512/5 від 02.04.2012 року було направлено подання до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг про встановлення способу і порядку виконання рішення та ухвалою від 30.01.2014 року в задоволенні даного подання було відмовлено (а.с. 16, 27-28).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради за № 404 від 26.11.2013 року міському відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції було відмовлено у наданні дозволу на конфіскацію квартири № 111а за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Некрасова, 95, право користування якою має малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим, що вчинення даного правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та порушення охоронюваних законом інтересів дитини (а.с.27-28).

16.01.2015 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області була винесена постанова про повернення виконавчого провадження на підставі ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа, згідно з яким виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред'явив виконавчий документ до виконання. Відповідно до ст. 47 вище вказаного Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 50 Закону «Про виконавче провадження», який діяв на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на якихґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року арешт накладений міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ згідно постанови ВП № 37644192 від 08.10.2013 року та існує по даний час, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17).

Згідно діючого на даний час Закону України «Про виконавче провадження», а саме п.2,9 ч. 1 ст. 37, виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивач про порушення своїх прав дізналася з листа від 05.12.2017 року за № 63444, на запит від 01.12.2017 року, яким було надано копії документів виконавчого провадження, копію інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідь на її звернення. До суду з даним позовом вона звернулася 11.12.2017 року, про що свідчить відповідний штемпель суду про надходження позовної заяви. Таким чином, позивач строк звернення до суду з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби не пропустила.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 19, 20, 72, 73, 74, 242-246,287, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області скасувати арешт накладений згідно постанови ВП № 37644192 від 08.10.2013 року на квартиру № 111 а по вулиці Некрасова - 95 у місті Біла Церква Київської області (номер запису про обтяження: 3046239), яка належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення.

Суддя ОСОБА_3