Справа № 486/552/17
Суддя: Савін О. І.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/552/17 Провадження №2-а/486/48/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі - Коршак О.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Заболотної А.В., Чебан Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вирішити питання у відповідності до вимог закону ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Южноукраїнського міської ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вирішити питання у відповідності до вимог закону.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.12.2013 р. вона звернулася до Южноукраїнського міського голови з заявою (клопотанням) про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтованою загальною площею 0,10 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_3, м. Южноукраїнськ Миколаївської області. За результатами розгляду даної заяви Южноукраїнською міською радою Миколаївської області на 45 сесії VI скликання було прийнято рішення №1155 «Про надання згоди громадянці України ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_3, орієнтованою загальною площею 0,10 га, в кварталі № 7 малоповерхової забудови міста Южноукраїнська Миколаївської області», та зобов'язано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надати його на затвердження Южноукраїнській міській раді Миколаївської області. Розроблений проект землеустрою вказаної земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, двічі направляла для затвердження до Южноукраїнської міської ради. Проте, без пояснення причин, обидва рази їй було відмовлено у затвердженні. Листом заступника міського голови від 31.03.2017 року, їй повідомлено, що згідно наданого на розгляд сесії проекту землеустрою, рішення сесії не прийнято, у зв'язку з не набранням достатньої кількості голосів депутатів міської ради 23 сесії VII скликання Южноукраїнської міської ради, яке відбулось 23.03.2017 року. Вважає, що таке формулювання не передбачене жодним нормативно-правовим актом, а тому просить визнати незаконним рішення Южноукраїнської міської ради щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки НОМЕР_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1; зобов'язати Южноукраїнську міську раду розглянути її заяву (клопотання) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки НОМЕР_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1,10 га , в порядку встановленому чинним законодавством України; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно: 21.11.2017 р. та 21.12.2017 р., причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що вбачається з реєстру місцевої кореспонденції № Р-3-04.09.2017/201 за 04.09.2017 р. та № Р-3-22.11.2017/271 за 22.11.2017 р.. В судових засіданнях 27.07.2017 р. та 22.08.2017 р. представники відповідача не визнавали позовні вимоги. В запереченні на позов виклали свою правову позицію, посилаючись на те, що на пленарному засіданні проект рішення був розглянутий, але позитивне рішення не було прийняте, за прийняття рішення проголосували лише 2 депутати, тоді, як 7- проти, 17 - утрималось, не голосувало - 3. Вважають, що вищевказане рішення було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України у межах компетенції Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з дотриманням процедури його голосування, а тому просили відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши представника позивача, враховуючи позицію представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню на підставі наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області 45 сесії VI скликання від 26.12.2013 року за № 1153 громадянці України ОСОБА_4 було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 у власність під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0.10 га по АДРЕСА_1. Цим же рішенням ОСОБА_4 зобов'язано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати його на розгляд та затвердження Южноукраїнській міській раді не пізніше, як у шестимісячний термін (а.с. № 5).

Згідно акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, складеного землевласником ОСОБА_4 та сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5, останньою у відповідності з кадастровим планом земельної ділянки виконано відновлення в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки НОМЕР_3, що надана ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1. Власниками суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Межа пред'явлена та передана на зберігання ОСОБА_4. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, зазначений в плані на місцевості (а. с. № 6-8).

За висновком № 17 від 18.06.2014 року відділом Держземагентсва у м. Южноукраїнську Миколаївської області було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 громадянці ОСОБА_4 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 загальною площею 0.1000 га (а.с. № 9).

Відповідно до Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 11 від 18.06.2014 року відділом архітектури та містобудування Южноукраїнської міської ради погоджено вищевказаний проект (а.с. № 10).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстрована 19.06.2014 року відділом Держземагенства у м. Южноукраїнську Миколаївської області (а.с. № 11).

20.06.2014 року ОСОБА_4 звернулася до міського голови з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0.10 га по АДРЕСА_1 (а.с. № 12).

Згідно протоколу 54 сесії Южноукраїнської міської ради VI скликання від 31.07.2014 року за № 54, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 ОСОБА_4 не прийнято (а.с. № 13).

13.02.2017 року ОСОБА_4 повторно звернулася з заявою (клопотанням) до міського голови про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0.1000 га по АДРЕСА_1 (а.с. № 14).

Згідно протоколу 23 сесії Южноукраїнської міської ради Миколаївської області VII скликання від 23.03.2017 року за № 23 рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 ОСОБА_4 не прийнято (а.с. № 15-16).

Листом за вих. № 20/02-34/1046 від 31.03.2017 р. виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради повідомив ОСОБА_4 про те, що проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки» не прийнятий, у зв'язку з не набранням достатньої кількості голосів депутатів міської ради (а.с. № 17).

В судовому засіданні 22.08.2017 року представником відповідача надано зауваження до проекту рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 громадянці України ОСОБА_4 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1» від 22.03.2017 р., з яких слідує, що позивачем пропущений шестимісячний строк подачі проекту землеустрою, встановлений рішенням міськради від 26.12.2013 року. Крім того, міськрада, у зв'язку з затвердженням проекту землеустрою ОСОБА_4, вбачає ризики щодо втягнення в конфлікт з територіальною громадою міста та представниками громадських організацій з закидами про продовження корупційних схем попередньої влади, що може призвести до скасування такого рішення в суді. Також зазначає, що загострює ситуацію і та обставина, що в країні проходить антитерористична операція, учасники якої мають пільги при забезпеченні земельними ділянками, а позивач не є учасником АТО (а. с. № 61, 62).

Також представником відповідача надано суду копію протоколу № 28 засідання постійної комісії міської ради з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища та зовнішньоекономічної діяльності від 21.03.2017 року, з якого вбачається, що з питання порядку денного 2.(33) Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 ОСОБА_4 у власність слухали доповідача ОСОБА_6, а після обговорення відбулось голосування, в результаті якого проект рішення не підтримано (проголосували «За» - 0, «Проти» - 1, «Утрималися» -2).

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють орган державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах, функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (ст. 4 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст.12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Як вбачається з ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, позивач 13.12.2013 року звернувся до Южноукраїнської міської ради з заявою про виділення земельної ділянки НОМЕР_3 для розміщення та обслуговування житлового будинку (а.с. № 4).

Рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 1153 від 26.12.2013 року ОСОБА_4 було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки НОМЕР_3 у власність під розміщення та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_1 та зобов'язано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати його на розгляд та затвердження Южноукраїнській міській раді не пізніше, як у шестимісячний термін (а.с. № 5).

Затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність передує процедура, яка складається з декількох етапів проходження перевірки та погодження такого проекту на предмет відповідності вимогам законодавства, документації із землеустрою та містобудівній документації, після чого можливе вирішення питання про затвердження такого проекту.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (ч.2 ст. 186-1 Земельного кодексу України).

На виконання вимог закону позивач замовила виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення їй замельної ділянки НОМЕР_3 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.06.2014 року відділом Держземагенства у м. Южноукраїнську Миколаївської області 19.06.2014 року була здійснена державна реєстрація земельної ділянки, яка має наступні загальні відомості: Кадастровий номер НОМЕР_1; Місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): АДРЕСА_1; Цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); Категорія земель: землі житлової та громадської забудови; Форма власності: приватна власність; Площа земельної ділянки, гектарів - 0,1000. (а.с. № 11).

Вказаний проект землеустрою був погоджений 18.06.2014 р. відділом Держземагентсва у м. Южноукраїнську Миколаївської області, 18.06.2014 року - відділом архітектури та містобудування Южноукраїнської міської ради (а.с. № 9-10).

Згідно ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; Відповідно до статі 20 вказаного Закону, відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 90 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Проект землеустрою, позивачем погоджений у встановленому законом порядку, після чого двічі направлявся на розгляд та затвердження до Южноукраїнської міської ради 20.06.2014 року та 13.02.2017 року, але не був затверджений (а.с. № 12, 14).

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який також закріплений в ст. 6 КАС України.

В ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Даний принцип знайшов своє відображення і в ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де зазначено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

В статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частиною 4 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Згідно протоколу 23 сесії Южноукраїнської міської ради Миколаївської області VII скликання від 23.03.2017 року за № 23, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки НОМЕР_3, не прийнято. На сесії були присутні 25 депутатів. Проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 замельної ділянки НОМЕР_3 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 не підтримано (проголосували «За» - 2, «Проти» - 7, «Утримались» -17, «Не голосували» -3) (а.с. № 15-16).

При цьому відповідач у даному рішенні не навів будь-якого обґрунтування, не зазначив підстав такої відмови, не навів зауважень, у разі невідповідності проекту землеустрою нормам чинного законодавства України тощо.

Підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам закону, при цьому у випадку встановлення таких невідповідностей, орган місцевого самоврядування зобов'язаний в силу ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України надати мотивовану відмову у його наданні, з обов'язковим переліком цих допущень.

Положення ч.10 та ч.11 ст.118 ЗК України, визначають, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно ч.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегулювання спорів про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідачем в судовому засіданні, жодних доказів на спростування вимог позивача, суду не надано. Посилання ж на суспільний резонанс, який може викликати рішення міської ради у разі надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає несприйнятним, оскільки на сьогоднішній день є, ніким не спростоване і не скасоване, рішення № 1155 від 26.12.2013 року про надання Южноукраїнською міськрадою згоди на розробку ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3.

У відповідності до п.2 та п.3 вказаного рішення, позивач виготовила проект землеустрою та подала його на затвердження до міської ради. А тому, остання, відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні проекту землеустрою та ухваливши нічим не вмотивоване рішення, порушила вимоги ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що оспорюване позивачем рішення ухвалено протиправно та порушує її право. А тому, існують всі правові підстави зобов'язати Южноукраїнську міську раду розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки НОМЕР_3 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України стягненню на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 280 гривень, сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом та документально підтверджений, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі (а. с. № 1).

Керуючись ст.ст. 5, 72-77, 139, 211, 241-246 КАС України в редакції 2017 року, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вирішити питання у відповідності до вимог закону, задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області стосовно не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 громадянці України ОСОБА_4 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1.

Зобов'язати Южноукраїнську міську раду Миколаївської області розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_3 громадянці України ОСОБА_4 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1. кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1,10 га , в порядку встановленому чинним законодавством України.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень, сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Южноукраїнська міська рада Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін