Справа № 826/23007/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Приватного підприємства «Укрвторресурс»

до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25.06.2015 № 7818-23,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Укрвторресурс" звернулося до суду з позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 25 червня 2015 року № 7818-23.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України, Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 576, Порядок ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів № 765 від 5 грудня 2013 року, та зазначає про відсутність у Приватного підприємства "Укрвторресурс" податкового боргу, а тому Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві протиправно надіслано вимогу про сплату боргу.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, заперечень чи пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

25 червня 2015 року Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві сформовано та направлено Приватному підприємству "Укрвторресурс" податкову вимогу № 7818-23 про сплату боргу з податку на додану вартість в розмірі 206 493 грн.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 576 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що в податкових деклараціях з податку на додану вартість, які подані підприємством контролюючому органу в період з січня 2012 року по липень 2015 року, у рядку 25 задекларовано суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, у розмірі 0 грн. та вказав, що в період з січня 2012 року по липень 2015 року на адресу підприємства не надходило повідомлень-рішень контролюючого органу, перевірок контролюючим органом чи іншим уповноваженим органом в зазначений період не відбувалося.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство "Укрвторресурс" з метою встановлення обставин щодо виникнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 206 493 грн. та підстав формування податкової вимоги неодноразово звертався до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві (лист від 13 серпня 2015 року № 10, заява від 25 серпня 2015 року № 11), проте відповідь відповідачем не надана. Доказів зворотнього суду не пред'явлено.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2015 року про відкриття провадження в адміністративній справі витребувано від відповідача всі матеріали, які взяті до уваги при прийнятті рішення, з приводу якого подано позов. Проте, відповідачем ухвала суду не виконана, пояснень та доказів на підтвердження підстав формування податкової вимоги суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведеного суд зазначає, що Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві під час розгляду даної адміністративної справи не доведено факт наявності податкового боргу у Приватного підприємства "Укрвторресурс" та відповідно правомірності сформованої податкової вимоги від 25 червня 2015 року № 7818-23.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 25 червня 2015 року № 7818-23.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункт 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева