Справа № 804/7347/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Справа № 804/7347/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» (далі по тексту ТОВ «Восток-Руда») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі Управління Держпраці) з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.10.2017 року № 251/4.2-10/672.
В обґрунтування позову посилалося на те, що контролюючий орган не мав правових підстав для проведення перевірки з огляду на відсутність відповідних форм документів, які мають складатися за результатами інспекційного відвідування, що на думку позивача, є підставою для недопуску інспекторів Держпраці. Також позивач зазначає про неналежне повідомлення відповідачем про розгляд справи про накладення штрафу.
Відповідач, у наданих до суду запереченнях зазначив, що під час перевірки діяв в межах наданих повноважень, а твердження позивача щодо порушення процедури під час здійснення інспекційного відвідування і під час розгляду справи про накладення штрафу є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.
Представник позивача двічі повідомлявся про розгляд справи належним чином, але у судове засідання не прибув.
Згідно з ч. 5 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.
До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Враховуючи, що неявка позивача (його представника) не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог ст. 35 Закону України «Про оплату праці» і статті 259 Кодексу законів про працю України, зокрема: керівником позивача вчинено перешкоди для здійснення органами державного нагляду перевірки за додержанням законодавства про працю.
Постановою Управління Держпраці від 10.10.2017 року № 251/4.2-10/672 за результатами розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю і зайнятість населення і на підставі акту перевірки на ТОВ «Восток-Руда» накладено штраф у розмірі 9600 гривень.
При вирішенні спірних правовідносин суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у цьому Законі нижчезазначені терміни вживаються в такому значенні: державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема: належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Частиною 3 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яка містить приписи щодо розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю), передбачено, що у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо).
Отже, аналіз приписів абз.3 ст.1 та ч.3 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дає змогу суду дійти висновку, що Закон містить різні переліки форм заходів контролю, серед яких є і така форма, як інспектування.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»:
- заходи контролю здійснюються органами, зокрема державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами;
- зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобовязані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону, за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до пунктів 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2017 №96 (далі Положення), Державна служба України з питань праці (далі - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Держпраці від 22.06.2017 року № 75 затверджено «Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області» (далі Положення про Управління), згідно з п.1 якого, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується. Згідно з пп.5 п.4 Положення про Управління, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю.
Відповідно до пп.5 п.6 Положення про Управління, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та обєктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295) інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (далі органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі контрольні повноваження).
Пунктом. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
Аналізуючи наведені норми суд доходить висновку, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема у формі інспекційних відвідувань.
Відповідно до пункту 9 Порядку № 295, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен предявити обєкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, серед іншого: отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Згідно з п. 12 цього ж Порядку, вимога інспектора праці про надання обєктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обовязковою для виконання.
Згідно з пункту 14 Порядку, під час проведення інспекційного відвідування обєкт відвідування має право:
1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;
2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку;
3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису;
4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок обєкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником;
5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обовязки;
6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;
7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією обєкта відвідування;
8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці;
9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.
Позивач у поданому позові з цього приводу зазначає, що контролюючий орган не мав правових підстав для проведення перевірки з огляду на відсутність відповідних форм документів, які мають складатися за результатами інспекційного відвідування, що є законною підставою для не допуску інспекторів Держпраці до проведення інспекційного відвідування.
Проте, таку підставу суд вважає помилковою, оскільки відповідно до пункту 4 Порядку № 295 порядок складення та форми акта, довідки, припису, вимоги визначаються Міністерством соціальної політики. Порядок складення та форми журналів, інструкції з оформлення документів, що складаються під час підготовки, в ході та за результатами інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, визначаються Держпраці. Форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.
Наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390 затверджено форму акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, в якому міститься перелік питань, які підлягають перевірці, форму припису, форму протоколу про адміністративне правопорушення та інше.
Крім того, судом здійснено вихід до інтернет-мережі на офіційний сайт Державної служби України з питань праці, де в графі: «Нормативна база» міститься інформація щодо форм актів, що складаються за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю).
Отже, посилання представника позивача на відсутність затверджених форм акту, довідки, припису при проведенні інспекційного відвідування є необґрунтованими.
Безпідставними також вважає суд твердження позивача про неналежне повідомлення відповідачем про розгляд справи про накладення штрафу, виходячи з такого.
Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2013 р. № 509 (надалі по тексту -Порядок №509).
Згідно з п. 2 зазначеної постанови штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 цієї ж постанови передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 509, уповноважена особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складання акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі справа). Справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
Пункт 6 Порядку 509 встановлює, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до п. 7 вищезгаданого Порядку справу про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Судом встановлено, що відповідачем вчинені вичерпні дії з метою повідомлення позивача, зокрема на адресу останнього сформоване Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, яке направлене на його адресу 29.09.2017 року рекомендованим листом (копія фіскального чека від 29 вересня 2017 НОМЕР_1), що надійшло до відділення звязку 03.10.2017, тобто, більш ніж за пять днів до початку розгляду справи про накладення штрафу. Проте, правом прийняти участь у розгляді справи позивач не скористався.
Абзацом 6 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні карається у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (станом на момент виявлення порушення мінімальна заробітна плата складала 3200 грн.*3 = 9600 грн.)
Отже, накладаючи штраф на позивача за порушення законодавства про працю і зайнятість населення, відповідач діяв в межах наданих повноважень.
Враховуючи правомірність прийнятої відповідачем спірної постанови, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя: Л.Є. Букіна