Справа № 804/7171/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року Справа № 804/7171/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю КАРІ УКРАЇНА про застосування заходів реагування,-
01.11.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю КАРІ УКРАЇНА про застосування заходів реагування, в якому позивач просить застосувати заходи реагування
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 804/7171/17 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
Позовні вимоги, з урахуванням додаткових письмових пояснень щодо стану усунення порушень від 18.12.2017 року, обґрунтовано наступним.
Відповідач, висловлюючи свою позицію до заявленого адміністративного позову, звернувся до суду з відповідними письмовими поясненнями від 15.12.2017 р., в яких зазначив наступне.
Магазин, розташований за адресою: м.Дніпро, просп. Д.Яворницького, 52 закрито 31.07.2017 р., а магазин, розташований за адресою: м.Дніпро, бул.Зоряний, 1а 31.08.2017 р., що підтверджується копією наказу товариства №Р02/1002-17 від 27.07.2017 р. та №Р02/1002-17 від 15.08.2018 р. відповідно.
В судове засідання, призначене на 18.12.2017 р., зявились всі сторони у справі.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив наступне.
Правовідносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, а також правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю регулюються нормами Конституції України, Кодексу цивільного захисту України), Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" тощо.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Завдання і обов'язки суб'єктів господарювання визначені в ст. 20 вказаного кодексу.
Зокрема, відповідно до пунктів 21, 22, 23 частини 1 статті 20 Кодексу визначено, що до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 5 статті 4 Закону визначено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Пунктом 7 статті 7 Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Статтями 10, 11 зазначеного Закону передбачені права та обовязки субєкта господарювання, серед яких: надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю), а також виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
З матеріалів справи, письмових пояснень позивача, викладених в заявленому адміністративному позові та його додаткових письмових пояснень, як від 06.12.2017 р., так і від 18.12.2017 р. , а також усних пояснень відповідача, встановлено факт наявності вищевказаних порушень, відображених у акті перевірки від 21.12.2016 р. №367, та враховуючи те, що на час розгляду справи порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки не усунуто, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про існування обставин, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
При цьому, суд зазначає, що відповідачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, у відповідності до ст.ст. 73, 74 КАС України, як б свідчили про усунення порушень визначених актом перевірки від 21.12.2016 р. №367 або хоча б намір на їх усунення.
Отже, всі порушення, виявлені позивачем та відображені в рядках 1-20 акта планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю КАРІ УКРАЇНА від 21.12.2016 р. №367, не усунуті відповідачем та продовжують існувати.
Враховуючи викладене вище, з метою недопущення створення загрози для життя та/або здоров'я людей, суд вважає за необхідне застосувати заходи реагування відповідно до переліку, зазначеного в заявленому адміністративному позові.
За змістом ч.4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про сплату судового збору, суд зазначає наступне. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 року Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю КАРІ УКРАЇНА про застосування заходів реагування, - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КАРІ УКРАЇНА (код ЄДРПОУ - 37989494)на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_3