Справа № 569/11843/17
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання нечинним, протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання нечинним, протиправним рішення та зобовязання вчинити дії звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить суд його задоволити та визнати нечинним та неправомірним рішення відповідача головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про зменшення йому, пенсіонеру МВС України, ліквідатору на ЧАЕС категорії 2, розміру пенсії на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 69% до 64% та скасувати повністю це рішення; зобовязати відповідача головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати йому, пенсіонеру МВС України суму не донарахованої пенсії в розмірі 5% відповідних сум грошового забезпечення з часу її зняття 01 січня 2008 року по дату винесення рішення у справі; зобовязати відповідача головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області прийняти рішення про збільшення розміру пенсії з дня прийняття рішення по даній справі йому, пенсіонеру МВС України на 5% відповідних сум грошового забезпечення, щоб розмір пенсії склав як на час звільнення 69% відповідних сум грошового забезпечення; зобовязати відповідача головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області надати до суду відповідний розрахунок суми коштів в розмірі 5% відповідних сум грошового забезпечення пенсіонера МВС України ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року до 01 серпня 2017 року; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання міністерства внутрішніх справ України подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється пенсіонером МВС, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні посвідченням №95/5467 виданим 01 листопада 2000 року Управлінням МВС та учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується дослідженим в судовому засіданні посвідченням серії А №121793 виданим 25 лютого 1993 року Рівненською облдержадміністрацією.

З 31 жовтня 2000 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького в рядового складу органів внутрішніх справ» ( діяв на момент виходу на пенсію позивача) із врахуванням 23 років вислуги, що становить 69% грошового забезпечення (з них 64% за вислугу років та 5% як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, що відноситься до 2 категорії).

В перших числах червня 2017 року зі слів позивача, він дізнався про те, що його розмір пенсії зменшився на 5% і становить 64% загальної суми грошового забезпечення.

09 червня 2017 року позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача з проханням розяснити причину зменшення пенсії.

З відповіді Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області від 07 липня 2017 року №Т-349/02.4-15 на звернення позивача вбачається, що «Згідно з матеріалами пенсійної справи, з 31 жовтня 2000 року управлінням МВС України в Рівненській області ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, як звільненому у відставку полковнику ВС України учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з врахуванням 23 років вислуги в пільговому обчисленні.

Розмір пенсії встановлюється згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (в редакції чинній на дату призначення пенсії). Зокрема, п. «в» було зазначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2,3 і 4 на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно розмір пенсії ОСОБА_1 складав 69% відповідних сум грошового забезпечення (55% - як звільненому у відставку за наявності 20 років вислуги + 9% (3 роки х 3) за кожен рік вислуги понад 20 років + 5% - як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії).

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку і звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або в звязку з введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про соціальний захист військовослужбовців» передбачено обовязків перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням змін розмірів і введення нових видів грошового забезпечення, що відбулися чи були введені після призначення пенсій, з яких останні обчислюються відповідним категоріям військовослужбовців та особам, котрі мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01 січня 2008 року органами пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з врахуванням норм постанови КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та чинної на цю дату редакції Закону.

Одночасно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців «3591-ІУ від 04 квітня 2006 року, який набув чинності з 29 квітня 2006 року пункт «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: «особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, як звільняються зі служби у зв»язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43)»; «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

З вищевказаного випливає, що при перерахунку пенсій для осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені до 2 категорії, з 01 січня 2008 року, за чинною на цю дату редакцією Закону, збільшення пенсій за вислугу років на 5% грошового забезпечення не передбачене.

Відповідно розмір пенсії після перерахунку з 01 січня 2008 року склав 64% відповідних сум грошового забезпечення (55% - як звільненому у відставку за наявності 20 років вислуги + 9% (3 роки х 3) за кожен рік вислуги понад 20 років).

Означена норма чинна і на даний час. Іншого чинним законодавством не передбачено.».

З таким рішенням відповідача суд не погоджується, оскільки вважає його неправомірним та незаконним.

На підставі п.»в» ст.13 Закону №2262-ХІІ (чинному на час звільнення позивача з МВС України 01 листопада 2000 року), розмір його пенсії збільшувався на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення як ліквідатору насідків на ЧАЕС категорії 2 та в загальному становив 69%.

У листі відповідач вказав, що з 01 січня 2008 року із розміру пенсії позивача виключено 5% як ліквідатору на ЧАЕС з підстав, вказаних вище.

Відповідач правильно зазначає в листі норми законів, але не вірно їх застосовує.

Виходячи із змісту вказаних норм законів, на які посилається відповідач та інших статей цих же законів, слід ствердити, що відповідач навмисно незаконно занизив розмір пенсії.

Такі дії відповідача суперечать Конституції України.

Відповідно до ст.22 Основного Закону України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.66 Закону №2262-ХІІ рішення про відмову в призначенні пенсії або її перерахунку, зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до вищих органів або до суду.

У нормах законів, на які посилається відповідач чітко визначається про порядок обчислення пенсії у процентному відношенні відповідних сум грошового забезпечення. Відповідач правильно про це вказав у листі-відповіді, однак не було взято до уваги, що законодавець в цих нормах визначив коло спеціальних субєктів, «які звільняються з військової служби», а позивач звільнений зі служби МВС України в 2000 році.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМУ. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільнених зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчим, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У пункті 7.1. рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10-рп/2008 зазначається, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина друга статті 22 Конституції України) чи звуження змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів (частина третя статті 22 Конституції України).

Аналогічна правова позиція зі спірних питань була висловлена і верховним судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі №21-348а13 та 17 грудня 2013 року.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадку порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або Законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у міжнародному Пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до яки кожен, чиї права і свободи будо порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до параграфу 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини право доступу до суду передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено в судовому засіданні позивач звернувся до відповідача з заявою та усіма необхідними документами 09 червня 2017 року, тому нарахування суми не донарахованої пенсії має бути зроблений з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01 червня 2017 року.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання нечинним та неправомірним рішення відповідача про зменшення йому розміру пенсії на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, з 69% до 64% та скасувати повністю це рішення та зобовязання відповідача нарахувати йому суму недонарахованої пенсії в розмірі 5% відповідних сум грошового забезпечення з 01 червня 2017 року підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Що стосується решти позовних вимог суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, повністю спростовані поясненнями представника відповідача, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання нечинним, протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задоволити частково.

Визнати нечинним та неправомірним рішення головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про зменшення ОСОБА_1, пенсіонеру МВС України, ліквідатору на ЧАЕС 2 категорії, розміру пенсії на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, з 69% до 64% та скасувати повністю це рішення.

Зобовязати головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати ОСОБА_1, пенсіонеру МВС України, суму недонарахованої пенсії в розмірі 5% відповідних сум грошового забезпечення з 01 червня 2017 року.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :