Справа № 806/2355/17
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Житомир справа № 806/2355/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Регіон ОСОБА_1" до управління Регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011", ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення №30783605 від 04.08.2016,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - ОСОБА_1" звернулось до суду з позовом до управління Регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011", ОСОБА_2, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора відділу економічного розвитку та торгівлі Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 30783605 від 04.08.2016.

В обґрунтування позову зазначив, що являється законним користувачем земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського призначенням, яка знаходиться на території Івановицької сільської ради, Пулинського (Червоноармійського) району, Житомирської області. Право користування виникло в 2011 році на підставі договору оренди землі, укладеного між ТОВ "Агро - ОСОБА_1 - ОСОБА_1" та ОСОБА_4.

Однак, у липні 2017 року позивачу стало відомо, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що належна позивачу земельна ділянка передана у користування Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011", про що у державному реєстрі зроблені відповідні записи.

Проте, договір оренди землі, який укладений між позивачем та ОСОБА_5 в 2011 році є чинними та ніким не скасований, у звязку з чим позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію про право оренди земельних ділянок за СТОВ "Добра Ферма 2011" є не чинним і підлягає скасуванню.

05 січня 2017 року на адресу суду надійшов лист від відповідача, яким повідомлено суд, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

30.08.2017 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог вищевказаної ухвали від 30.08.2017 до суду 22.09.2017 надійшли документи про підтвердження повноваження директора товариства ОСОБА_6, відповідно 26.09.2017 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі.

З метою, повного, обєктивного розгляду справи, 08.11.2017 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду витребувано в Управлінні регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області оригінал реєстраційної справи (та належним чином завірені копії) щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0171. На виконання ухвали від 08.11.2017 управлінням Регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області до суду надіслано оригінал реєстраційної справи (та належним чином завірені копії). 11.12.2017 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду замінено відповідача у справі з Державного реєстратора Відділу економічного розвитку та торгівлі Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_3 - на управління Регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області.

11.12.2017 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду витребувано у відділі Держгеокадастру в Пулинському районі належним чином завірений витяг з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землі та права постійного користування землею, договорів оренди землі щодо договору оренди землі від 17 лютого 2011 року, щодо договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ "Агро-Регіон ОСОБА_1" (земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0171). На виконання ухвали від 11.12.2017 відділом Держгеокадастру в Пулинському районі надіслано належним чином завірений витяг з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землі та права постійного користування землею, договорів оренди землі щодо договору оренди землі від 17 лютого 2011 року.

11.12.2017 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача надіслав суду лист, в якому просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження у відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення у розгляді справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між орендодавцем ОСОБА_4, який помер 25.11.2013, та орендарем ТОВ "Агро - ОСОБА_1" укладений договір оренди землі земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0171 загальною площею 2,6606 га, у тому числі ріллі: 2,6606 га, яка знаходиться на території Івановицької сільської ради Пулинського району Житомирської області, від 17.02.2011 строком на 10 років (а.с.9-11). Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Червоноармійському районі, про що вчинено запис від 23.05.2011 за №00020.

Умовами договору передбачено, що договір припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідація юридичної особи - орендаря, розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Таким чином, за вказаним договором строк дії не закінчився, він не розірваний та є чинним, а тому підлягає виконанню орендарем та орендодавцем.

Однак, між орендодавцем ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_4) та орендарем СТОВ "Добра ферма 2011" укладений договір оренди земельної ділянки від 25.05.2016, земельна ділянка площею 2,6606 га, за кадастровим номером :04:000:0171, яка знаходиться на території Івановицької сільської ради Пулинського району Житомирської області (а.с. 82-84). 04.08.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 прийнято рішення №30783605 про проведення державної реєстрації іншого речового права, право оренди земельної ділянки (а.с. 85).

Вказані обставини призвели до подвійної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,6606 га, за кадастровим номером :04:000:0171, яка знаходиться на території Івановицької сільської ради Пулинського району Житомирської області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 р. N 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та речові права, похідні від права власності, зокрема, право оренди (суборенди) земельної ділянки.

У ч.3, 4 ст. 3 Закону № 1952-IV установлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1021 "Про затвердження Порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 20 Закону України "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки стає чинним лише з дня державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч.5 ст.126 ЗК ( у редакції до 01.01.2013) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованого відповідно до закону або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

У п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 11.02.2010 №1878 вказано, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

У разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до 01.01.2013 у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Державна реєстрація права на землю, в тому числі і права оренди, у період укладання згаданого договору оренди між позивачем та власником, здійснювалась у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1021 "Про затвердження Порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі", органами Держземагентства.

У відповідності до пункту 11 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, дата внесення запису до Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Згідно п. 16-1 Порядку ведення Книги записів, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється після державної реєстрації земельної ділянки. Державна реєстрація здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Книги записів.

Таким чином, державна реєстрація договорів оренди землі, відповідно до законодавства, яке діяло у 2011 році здійснювалася територіальними органами земельних ресурсів шляхом ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі.

Отже, до 01.01.2013 право оренди земельних ділянок виникало з моменту реєстрації територіальними органами земельних ресурсів договорів оренди землі та з огляду на приписи ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV таке право оренди, що виникло до набрання чинності цим законом, визнається дійсним.

В ході розгляду справи встановлено, що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (Розділ 4) Відділу Держкомзему в Червоноармійському районі вчинено запис від 23.05.2011 щодо реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки між ОСОБА_4 та ТОВ "Агро - ОСОБА_1" (а.с. 102-104).

Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією запису вчиненого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею (Розділ 4). Оригінал цієї Книги був оглянутий судом в ході розгляду справи.

Судом встановлено, що державна реєстрація договорів оренди між орендодавцем та позивачем була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення договірних відносин.

Однак, державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 відділу Економічного розвитку та торгівлі Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області, проведено державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за СТОВ "Добра Ферма 2011", про що у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис №11500892 від 07.10.2015.

Згідно ч.3 ст.10 Закону № 1952-IV (в редакції станом на момент вчинення реєстраційної дії) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частина 7,8 цієї статті передбачено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав заявник зобов'язаний повідомити державного реєстратора про наявність встановлених законом обтяжень речових прав на нерухоме майно.

У разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження.

Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше.

Черговість розгляду заяв щодо одного об'єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що саме державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року.

При цьому суд зазначає, що реєстрація договору оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст.24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Отже, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 30.03.2016 № 21-1434а15 та від 15.11.2016 по справі № 825/1287/15-а.

В ході судового розгляду судом встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Червоноармійського ОСОБА_3 відділу Економічного розвитку та торгівлі Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області, зареєстровано право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0171 за СТОВ "Добра Ферма 2011", тоді як договір оренди на цю земельну ділянку, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ "Агро-Регіон ОСОБА_1" зареєстрований у відділі Держкомзему у Червоноармійському районі Житомирської області 23.05.2011.

При цьому суд відмічає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та орендодавцем, є чинним, державна реєстрація припинення речового права ТОВ "Агро-Регіон ОСОБА_1" на спірну земельну ділянку на підставі договору оренди землі не здійснювалась, а здійснена відділом Держкомзему у Червоноармійському районі державна реєстрація такого договору на даний час не скасована та є чинною.

Суд дійшов висновку, що відповідачем проведено державну реєстрацію іншого речового права оренди земельної ділянки за СТО "Добра Ферма 2011" без дотримання вимог законодавства, а саме: не здійснено дій щодо встановлення факту відсутності або наявності зареєстрованого права оренди землі, що в свою чергу призвело до подвійної реєстрації права оренди на одну земельну ділянку. А це є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди у них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 29 вересня 2015 року у справі №21-760а15.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду достатню кількість доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

З огляду на встановлену, суд дійшов висновку що порушені права позивача підлягають захисту не інакше як шляхом визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора ОСОБА_3 відділу економічного розвитку та торгівлі Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 30783605 від 04.08.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підялгають відшкодуванню або опдаті відповідно до цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Куруючись ст.ст. 77, 90, 139, ч.9 ст. 205, ст.ст. 242-246,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - ОСОБА_1" (вул. Миру, 26, с. Івановичі, Пулинський район, Житомирська область, 12040, ) до управління Регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Шевченка, 104, смт. Пулини, Житомирська область, 12001, ), треті особи - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добра Ферма 2011" (вул. Шевченка, 223, смт. Пулини, Житомирська область, 12000, ), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 10000) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора відділу економічного розвитку та торгівлі Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 30783605 від 04.08.2016.

Стягнути з управління Регіонального розвитку Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Шевченка, 104, смт. Пулини, Житомирська область, 12001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - ОСОБА_1" (вул. Миру, 26, с. Івановичі, Пулинський район, Житомирська область, 12040, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

повний текст рішення виготовлено 12.01.2018 року