Справа № 580/2289/17
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/2289/17
Номер провадження 2-а/580/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2018 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді: Бакланова Р. В.

з участю секретаря Гладкової С.В., позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БУПП в м. Суми, лейтенант поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 6 грудня 2017року інспектором роти № 1 БУПП в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_2, стосовно його винесено постанову Серія БР № 216659 від 06.12.17р., якою застосовано адміністративне стягнення по ч.1 ст.122 КУпАП. в розмірі 255 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, він 06.12.17р. о 12 год. 00 хв. в м. Суми, по вул. Шевченка керував транспортним засобом, здійснив зупинку ближче 10м до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 г ПДР України. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав: 06.12.17р. близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки Daewoo Nexia, по вул. Шевченка в м. Суми. Не доїжджаючи до пішохідного переходу близько 12-15 м. зупинив автомобіль біля правого краю проїзної частини, якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху. Коли вийшов а автомобіля, до нього підійшов працівник поліції ОСОБА_2, який пояснив, що він зупинив автомобіль ближче 10 м від пішохідного переходу, а тому порушив п. 15.9 г ПДР України. Він пояснював, що відстань від автомобіля до пішохідного переходу більше 10 м., але працівник поліції пояснив, що він візуально визначив цю відстань. Не звертаючи увагу на його заперечення працівник поліції виніс відносно постанову серія БР № 216659. Постанова була винесена на місці яке на думку поліцейського є місцем вчинення правопорушення.

У судовому засіданні позивач ствердив вимоги у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не зявився, надіслав відзив на позов та відеозапис, справу проохав розглядати у його відсутності.

Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

6 грудня 2017 року інспектором роти № 1 БУЛИ в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БР № 216659 від 06.12.17р., якою застосовано адміністративне стягнення по ч.1 ст.122 КУпАП. в розмірі 255 грн.

З оглянутого відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора роти № 1 БУПП в м. Суми, ОСОБА_2 судом встановлено, що 6 грудня 2017 року автомобіль ОСОБА_1 був припаркований перпендикулярно проїзній частині та перебував на незначній відстані від дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» який встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, у автомобілі ОСОБА_1 не була увімкнута аварійна сигналізація. У автомобілі водій був відсутній. Після того, як прийшов ОСОБА_1, останній безперешкодно запустив двигун та намагався їхати. За таких обставин суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 на своєму автомобілі здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, порушуючи п. 15.9 г Правил дорожнього руху України, ознак вимушеної зупинки не встановлено. Крім того з оглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не повідомляв, що він здійснив вимушену зупинку, погодився з порушенням вимог п. 15.9 г Правил дорожнього руху України, але просив не накладати на нього адміністративне стягнення.

Крім того з вказаного відеозапису не було встановлено порушень прав ОСОБА_1 при складенні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектором БУПП ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та зазначеної Інструкції, інспектором розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Із постанови БР № 216659 вбачається, що 06.12.2017 року о 12.00 в м. Суми на вул. Шевченка, Позивач здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 г ПДР.

Пунктом 15.9 г ПДР на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до статті 31 Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. З ст. 116- 2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування -посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про 'адміністративне правопорушення безпосередньб на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, 14.07.2015 на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст. 258 КУпАП внесено зміни, а саме: після ч. 1 статтю доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі". Окрім цього, на виконання Закону перше речення ч. 5 ст. 258 доповнено словами "та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому .числі зафіксованих в автоматичному режимі".

Таким чином, на сьогоднішній день провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі і за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості' про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

За таких обставин суд вважає, що дії інспектора роти № 1 БУЛИ в м. Суми, ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БР № 216659 від 06.12.17р., відносно ОСОБА_1 є правомірними, а за таких обставин у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у звязку з необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 243, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БУПП в м. Суми, лейтенант поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 січня 2018 року.

Суддя: Р. В. Бакланов