Справа № 285/3767/17
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3767/17

провадження № 2-а/0285/35/18

10.01.2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Помогаєва А.В., при секретарі Кравець І.А., за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Житомир ДПП Маньківського Олександра Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та скасувати постанову №216418 від 10.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 10.10.2017 року на 226 км. автодороги Київ-Чоп він керував автомобілем з причепом, у якому не працювали зовнішні світлові прилади. У зв'язку з цим, був зупинений відповідачем, який склав оскаржувану постанову №216418 від 10.10.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАІІ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП заборонено керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, лише темної пори доби.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив суд задовольнити його позовні вимоги та скасувати зазначену постанову. Пояснив, що він 10.10.2017 року керував легковим автомобілем з причепом, у якому не працювали зовнішні світлові прилади, а саме покажчики гальмування та поворотів. Причеп був відключений від електроживлення, у зв'язку з технічними неполадками електросистеми автомобіля. Оскільки рух відбувався вдень, водій міг подавати попереджувальні сигнали руками, відповідно до п. 9.1 Правил дорожнього руху. Таким чином, він не порушив правил.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, до яких додано компакт-диск з відеозаписом, на якому зафіксовані обставини складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 цього Закону визначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дана подія була зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського. З відеозапису вбачається, що під час руху на легковому автомобілі позивач використовував причеп, який обладнаний зовнішніми електричними світловими приладами, але причіп не був підключений до системи електроживлення автомобіля. Цей факт визнано позивачем.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують Правила. Дія учасників дорожнього руху не повинна створювати перешкоду для руху інших учасників.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни не відволікатись від керування транспортним засобом. Особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 Правил).

Відповідачем в діях Позивача було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка встановлює відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Оскаржувана постанова містить посилання на порушення п. 31.4.3 ПДР, яким, зокрема, встановлено заборону експлуатації транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

З пояснень позивача та відеозапису з місця події вбачається, що використаний ОСОБА_1 причеп конструктивно обладнаний зовнішніми світловими покажчиками поворотів та гальмування, але вони були від'єднанні позивачем від електричної системи автомобіля, що виключало їх належну експлуатацію.

Таким чином, режим роботи зовнішніх світлових приладів причепу не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу позивача.

Як зазначено вище, така невідповідність підпадає під заборону експлуатації транспортного засобу, що встановлена п. 31.4.3 ПДР.

Порушення такої заборони має наслідком відповідальність, встановлену ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Посилання позивача на передбачену п. 9.3 ПДР можливість подачі сигналів руками не спростовує факт порушення пп. а) п. 31.4.3 ПДР.

Обов'язок водія подавати сигнали жестами у випадку відсутності їх подачі технічними засобами має на меті дотримання безпеки дорожнього руху та не пов'язаний з правовідносинами, що виникають у зв'язку з використанням транспортного засобу, експлуатація якого заборонена.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема порушення, передбачені частиною 1 статті 121 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення, адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуваною постановою серії БР № 216418 від 10.10.2017 року, ОСОБА_1 правомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Суд вважає, що інспектором Маньківським О.В., як уповноваженою особою, яка розглядала справу, був дотриманий порядок розгляду справи, передбачений ст. 278, 279, 280 КУпАП.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 77, 78, 241, 242, 246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв