Справа № 814/1995/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 р. Справа № 814/1995/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056

до відповідача:Центрального відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області, вл. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001

треті особи:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про:зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - позивач, Управління) звернулося до суду з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач, Центральний ДВС), за участю третьої особи ОСОБА_1, в якому просить суд:

- зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрити виконавче провадження по постанові по справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 року № 50;

- зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області стягнути з ОСОБА_1 штраф до державного бюджету (р/р 0006, , банк одержувача - ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, отримувач - Центральний район 21081100);

- зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області стягнути з ОСОБА_1, відповідно до ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника подвійний розмір штрафу, а саме 13600,00 грн. (сума зазначена у постанові на другій сторінки 12 абзац).

Ухвалою суду від 01.10.2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк до 12.10.2017 року для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

24.10.2017 року від позивача, на виконання ухвали суду від 02.10.2017 року, надійшла уточнена позовна заява, яка була прийнята судом.

Ухвалою суду від 25.10.2017 року відкрито провадження у справі.

Суд розглядає справу з урахуванням уточнених позовних вимог, а саме: зобов'язання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрити виконавче провадження по постанові по справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 року № 50.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на положення частин 1 та 2 статті 4 та статтю 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 09.12.2016 року та зазначає, що повідомлення Центрального ДВС про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 09.12.2016 року не відповідало вимогам зазначеному закону.

07.12.2017 року за клопотанням позивача провадження у справі було зупинено до 09.01.2018 року для надання можливості позивачу подати додаткові докази.

Відповідач письмових заперечень на позов не надав.

09.01.2018 року від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження. Третя особа в судове засідання не з'явилась, повістка-повідомлення, направлена на її адресу, повернулась до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

11.03.2015 року начальником Управління ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення № 50, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.188-42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

21.05.2015 року Управління звернулось до Центрального ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 оскаржила постанову Управління від 11.03.2015 року № 50 в судовому порядку.

11.04.2016 року позивач отримав постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 17.03.2016 року ВП № 47724438.

Згідно зазначеної постанови виконавчий документ повернено Управлінню у зв'язку із неможливістю з'ясування місцезнаходження, місця перебування чи проживання боржника.

У зв'язку з судовим оскарженням постанови про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 року № 50, Управління не мало законних підстав повторно звернутись до ДВС.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.11.2015 року по справі № 490/6291/15-а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 року № 50 було залишено без розгляду.

Зазначену ухвалу суду позивач отримав лише 21.10.2016 року.

01.11.2016 року Управління повторно звернулось до Центрального ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

23.11.2016 року позивач отримав лист, в якому зазначено, що 17.03.2016 року Центральним ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

24.11.2016 року Управління знов звернулось до Центрального ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Згідно повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.12.2016 року № 52491/14, заступник начальника Центрального ДВС повідомив позивача, що, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 4 та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається без виконання.

В позовній заяві Управління зазначає, що станом на 09.12.2016 року у статті 4 Законі України «Про виконавче провадження» відсутня частина 4 пункту 2.

Суд зазначає, що згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, вступив у дію з 05.10.2016 року.

Отже й положення п. 2 ч. 4 ст. 4 зазначеного закону діяли на момент повернення виконавчого документу стягувачеві.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва про залишення позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 року № 50 залишено без розгляду 23.11.2015 року.

Ухвала набрала законної сили 01.12.2015 року.

Оскільки, при попередньому виконанні постанови Управління про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 року № 50 державним виконавцем 17.03.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, а повторно зазначену постанову пред'явлено після сплину строку для пред'явлення виконавчого документа стягувачу, постанову повернуто позивачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, повертаючи позивачу виконавчий документ без виконання, діяв правомірно, у межах діючого законодавства.

За таких обставин суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 205, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 11.01.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська