Справа № 815/5893/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5893/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ ОПТІМ ГРУП до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.06.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ ОПТІМ ГРУП до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.06.2017 року.

Ухвалою суду від 17.11.2017 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування позову, ТОВ ОПТІМ ГРУП вказує на те, що посадові особи ГУ ДФС в Одеської області під час проведення перевірки не встановили факт реалізації товарів, які на думку відповідача не були нележним чином обліковані, оскільки для підтвердження факту реалізації необлікованого товару, посадові особи ГУ ДФС в Одеської області, повинні були провести контрольну розрахункову операцію, чого зроблено не було. В свою чергу, наявність у ТОВ «ОПТІМ ГРУП» журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС (форма № 13-НП) та змінних звітів АЗС за формою N 17-НП свідчить про відсутність порушень вимог п. 12. ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто наявний у позивача товар обліковувався у відповідності до приписів чинного законодавства України.

Представник позивача у судове засідання 11.12.2017 року не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно. 11.12.2017 року надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання 11.12.2017 року прибув, просив суд відмовити у задоволені позову, в тому числі посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях наданих до суду раніше, зокрема вказав на те, що посадовими особами ГУ ДФС в Одеської області було проведено фактичну перевірку ТОВ «Оптім Груп» та встановлено порушення підприємством п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлено порушення порядку ведення обліку товарно - матеріальних цінностей за місцем реалізації згідно додатку до акту, загальна сума настачі та надлишку товарно - матеріальних цінностей складає 20604,40 грн (на товар не надані накладні). За результатами перевірки відповідачем прийняте законне та обгрунтоване податкове повідомлення-рішення, яким до відповідача застосовано штрафні санкції передбачені ст. 20 зазначеного Закону в розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, у розмірі 41 208,80 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України (в редакції від 03.08.2017 року), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Суд зазначає, що на момент розгляду справи в порядку письмового провадження 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 року.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області проведена фактична перевірка ТОВ «Оптім Груп» за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козачества, б. 72, тривалістю 10 діб, за період з 01.01.2016 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстраці. юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 26.05.2017 року № 299/15/54/РРО/40539839.

Вищезазначена перевірка була проведена посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області, а саме головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 та головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2, на підставі Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2017 №1372.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Оптім Груп» п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлено порушення порядку ведення обліку товарно - матеріальних цінностей за місцем реалізації згідно додатку до акту, загальна сума настачі та надлишку товарно - матеріальних цінностей складає 20604,40 грн (на товар не надані накладні).

На підставі акту перевірки від 26.05.2017 року № 299/15/54/РРО/40539839 та листа від 26.06.2017 №5889/10/15-32-14-06-03 року, щодо розгляду заперечень до акту про результати фактичної перевірки - Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № року, щодо застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (сума штрафних санкцій у розмірі 41 208,80 грн.) та направлено ТОВ «Оптім Груп» листом від 14.06.2017 №5328/10/15-32-14-06-03.

Позивач отримавши вказане рішення відповідача, оскаржив його до суду.

Суд зазначає, що оскаржуване позивачем рішення, прийняте контролюючим органом не правомірно та без урахування приписів чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

До суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 20 Закону №265/95-ВР).

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (п. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Міністерства палива та енергетики, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція №281/171/578/155).

Відповідно до п. 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції №281/171/578/155 на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС.

Виходячи з положень підпунктів 10.3.1-10.3.4 п. 10.3 Інструкції №281/171/578/155, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою.

Відпуск нафтопродуктів за готівку, талони, платіжними картками відображається у змінному, звіті АЗС за формою №17-НП, а відпуск нафтопродуктів за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем, та відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

Підпунктами 4.2.5.4-4.2.5.6 пункту 4.2 Інструкції №281/171/578/155 передбачено, що для дистанційного керування паливно-роздавальними колонками мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп'ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування паливно-роздавальними колонками має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об'єму відпущених пального або олив.

Таким чином, з аналізу наведених вимог вбачається, що після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Суд вказує на те, що єдиним можливим способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту перевірки, що є носієм доказової бази, в ході проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу не було здійснено перевірку фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах.

В свою чергу, висновки щодо не оприбуткування пального на суму 20604, 40 грн., було зроблено перевіряючими лише за наявності інформації вказаній у денному Х-звіті, який без проведення відповідного співставлення даних (звіти АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП) та перевірки фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах не може засвідчувати залишки пального на АЗС.

Разом з тим, наявність даних обліку у звітах АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП, в тому числі пального на суму 20604, 40 грн., яке відображене у денному Х-звіті є належним відображенням обліку товару.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не допущено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо не ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а відповідно і протиправність застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення рішення, відтак позовні вимоги ТОВ ОПТІМ ГРУП обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ТОВ ОПТІМ ГРУП до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.06.2017 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 20.06.2017 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМ ГРУП () за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДФС в Одеській області (Код ) судові витрати в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп).

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Корой С.М.

.