Справа № 337/2936/17(2-а/337/220/2017)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 337/2936/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції

на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2017 року

у справі №337/2936/17

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_2

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Хортицький районний суд м. Запоріжжя з позовом до поліцейського роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 липня 2017 року, яким застосовано штраф у сумі 425 гривень за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2017 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем прийнято постанову про адміністративне правопорушення АР №657847 від 27 липня 2017 року, в якій зазначено, що 24 липня 2017 року о 00-28 в м. Запоріжжі по вул. Рубана, 22 ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснюючи зупинку, не подав сигнал покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги пункту 9.2 (б) Правил безпеки дорожнього руху України. Дії позивача кваліфіковані за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у сумі 425 гривень (а.с. 5).

За доводами ОСОБА_1, перебуваючи 24 липня 2017 року о в м. Запоріжжі по вул. Рубана, 22 приїхав в аптеку, маневри щодо перестроювання, повороту чи розвороту не здійснював, тому правопорушення не вчиняв.

Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції зазначає, що за наявності обовязку, позивач керуючи транспортним засобом та здійснюючи зупинку не подав сигнал покажчиками повороту відповідного напрямку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до підпункту «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції, зокрема надіслано на адресу відповідача адміністративний позов та ухвалу про відкриття провадження у справі з пропозицією подати заперечення та докази на підтвердження обставин, які отримані відповідачем більше ніж за 30 днів до судового засідання, тобто у строк достатній для вчинення таких дій (а.с. 14).

Проте, відповідачем до суду першої інстанції заперечення та докази у їх підтвердження не подано, про наявність перешкод для цього не повідомлено.

Разом з цим, Управлінням патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції до апеляційної скарги, в якості доказу вчинення позивачем правопорушення, доданий диск, на якому міститься один відеофайл тривалістю 5 хвилин (а.с. 46).

Досліджуючи запис, судом апеляційної інстанції встановлено, що у правому верхньому куті відеозапису міститься дата 2017/07/23 та час запису з 23:18:24 по 23:23:24, за змістом, ймовірно, на відеозаписі зафіксовано частину автомобільного патрулювання.

З огляду на низьку якість відеозапису, зробленого у нічний час, ідентифікувати на зображенні автомобілі та їх світлові сигнали не видається можливим.

Крім того, відповідно до оскаржуваної постанови, правопорушення вчинене 24 липня 2017 року о 00:28 годині, тобто відеозапис жодного доказового значення, щодо правопорушення, яке ставиться в провину позивачу, не має.

Отже, відповідачем доказів на підтвердження факту порушення позивачем частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано, будь-яких інших доводів в спростування тверджень позивача не наведено.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови щодо порушення позивачем вимог підпункту «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, що викладений відповідачем у постанові у справі про адміністративне правопорушення, не підтверджується фактичними даними та належними доказами, що в сукупності є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладене та фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Ухвала в повному обсязі складена 29 грудня 2017 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим