Справа № 308/6373/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 рокуЛьвів№876/11933/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року у справі №308/6373/17, винесену головуючим суддею Дергачовою Н.В. о 16:58 год. у м. Ужгороді, повний текст складений 14.11.2017р. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просить визнати неправомірними та протиправними дії по прийняттю рішення про відмову врахувати при перерахунку пенсії достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку на підставі довідки, наданої Головним управлінням статистики у Закарпатській області від 02.06.2017 року за № 11-05/1773 при визначенні їй розміру пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату її пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку на підставі довідки, наданої Головним управлінням статистики у Закарпатській області від 02.06.2017 року за № 11-05/1773 з дати призначення пенсії, тобто з 04.01.2009 року.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо неврахування матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову внески, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1. Зобов'язано Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії і виплатити різницю перерахованої пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., з урахуванням матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову, у загальній сумі 21285,22 грн. відповідно до довідки від 02.06.2017 року №11-05/1773, починаючи з 02.12.2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в частині здійснення перерахунку пенсії і виплати різниці перерахованої пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., з урахуванням матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову, у загальній сумі 21285,22 грн. відповідно до довідки від 02.06.2017 року №11-05/1773, починаючи з 04.01.2009 року по 01.12.2016 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Відповідно до протоколу від 09.01.2009 року №112 Управлінням Пенсійного фонду України у м. Ужгород ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 83% сум заробітної плати.

Пенсію їй було нараховано, але без врахування інших виплат, зазначених у графі довідки «Інші виплати», а саме суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в сумі 21285,22 грн.

02.06.2017 року позивач звернулася із заявою до відповідача з вимогою про перерахунок їй пенсії у зв'язку з тим, що при нарахуванні пенсії не було враховано усі доходи з яких були сплачені внески до Пенсійного Фонду.

20.06.2017 року Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області за рішенням за №02/В-100 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахування пенсії.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових та суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця та враховуються для обчислення розміру пенсії, оскільки на них нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У частині 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців - складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки із них сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином доводи апелянта, про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру пенсії є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - залишити без задоволення, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року у справі №308/6373/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в порядку і строки встановленні статтями 328, 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 12.01.2018р.