Справа № 750/12103/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/126/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора групи реагування патрульної поліції № 4 Чернігівського районного відділу Головного управління поліції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

04 грудня 2017 року позивач звернувся з позовом та просив суд скасувати постанову серії БР №090370 від 25.11.2017 року винесену інспектором Волошиним О.С. про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що рухався в межах міста Чернігова, а тому ближнє світло фар не був зобовязаний включати, а видимість на дорозі була достатньою, щоб не включати ближнє світло фар.

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду направлено клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 листопада 2017 року інспектором групи реагування патрульної поліції № 4 Чернігівського районного відділу Головного управління поліції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням останнім вимог п.п. 9.8; 19.1 ПДР, а саме: керуючи автомобілем НОМЕР_1 25.11.2017 року о 10 год. 19 хв. на автомобільній дорозі 0252101 Чернігів-Товстоліс-Терехівка-Петрушин 1км за межами населеного пункта та в умовах недостатньої видимості туман, не ввімкнув ближнє світло фар. За дане порушення на позивача було накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 122 ч. 2 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, він вважає, що видимість в напрямку руху та в зворотньому напрямку була гарною, не менше 1 км.

Проте, такі доводи позивача не узгоджуються із ПДР, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Як встановлено судом, позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 25.11.2017 року о 10 год. 19 хв. на автомобільній дорозі 0252101 Чернігів-Товстоліс-Терехівка-Петрушин 1км за межами населеного пункта в умовах недостатньої видимості туман, не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив вимоги п.п. 9.8; 19.1а ПДР України, і таким чином, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП. Відповідно до змісту вищевказаної постанови дане правопорушення було зафіксовано на службову відеокамеру Самсунг.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду відеозапис подій, які мали місце під час руху транспортним засобом під керування позивача, з якого вбачається, що позивач керував автомобілем в умовах недостатньої видимості туману без включеного ближнього світла фар. В той же час на відеозапиписі подій видно, як поряд проїздив інший автомобіль з включеним ближнім світлом фар, що свідчить про недостатню видимість.

Разом з тим, в ході розгляду справи не було встановлено порушення працівником патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний Кодекс України про адміністартивні правопорушення не вимагає розгляду питання про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР в певному приміщенні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, інспектор Волошин О.С. при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Не встановлено судом порушень з боку інспектора вимог ст. 278,279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора групи реагування патрульної поліції № 4 Чернігівського районного відділу Головного управління поліції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до інспектора групи реагування патрульної поліції № 4 Чернігівського районного відділу Головного управління поліції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута