Справа № 208/2360/17(2а/208/180/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2018 рокусправа № 208/2360/17(2а/208/180/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.09.2017р. у справі №208/2360/17 (2а/208/180/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з адміністративним позовом до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Кам'янське об'єднане УПФУ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії. / а.с. 2-7/.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.05.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №208/2360/17 (2а/208/180/17) / а.с. 20/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що він 23.12.2016р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але відповідач рішенням №5 комісії з розгляду звернень громадян від 13.01.2017р. відмовив у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу роботи за списком №1 - 7 років, оскільки на думку відповідача період роботи з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання Дніпродзержинського спеціалізованого управління «Електротехсервіс» не підтверджено належними документами, через те, що підприємство знаходиться у стадії ліквідації і надана довідка не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими та безпідставними, а прийняте ним рішення незаконним, оскільки ним надано усі документи на підтвердження наявності в нього пільгового стажу за списком №1, який надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», факт роботи у цей період на посаді яка відноситься до списку №1 підтверджено трудовою книжкою, яка є єдиним документом що підтверджує стаж роботи, тому просив суд: - скасувати рішення комісії з розгляду звернень громадян відповідача №5 від 13.01.2017р.; - зобов'язати відповідача включити в пільговий стаж за списком №1, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період його роботи з 11.03.1985р. по01.02.1997р. на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання Дніпродзержинського спеціалізованого управління «Електротехсервіс»; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 23.12.2016р. (день звернення з заявою про призначення пенсії).

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.09.2017р. у справі №208/2360/17 (2а/208/180/17) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі (суддя Похваліта С.М.) /а.с. 40-41/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 44-48/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 28.09.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у справі рішення без порушень норм чинного законодавства. просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 28.09.2017р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Відповідач про дату, годину та місце розгляду справи повідомлений належним чином / а.с. 63,64/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Перевіривши у судовому доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1, працював, зокрема, з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні «Електротехсервіс» (яке 01.11.1990р. перейменовано в Дніпродзержинське орендне спеціалізоване управління «Електротехсервіс», а 05.04.1994р. перейменоване Колективне підприємство «Електротехсервіс») на посаді електромонтера 4-5 розряду з ремонту електрообладнання, зайнятим безпосередньо і постійно в основних цехах металургійних заводів, що підтверджується копіями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1981р., довідкою з місця роботи /а.с. 32-35/.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду даної адміністративної справи 23.12.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак рішенням відповідача (комісії розгляду звернень громадян) №5 від 13.01.2017р. було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, через відсутність пільгового стажу роботи за Списком №1 - 7 років, період роботи з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання Дніпродзержинського спеціалізованого управління «Електротехсервіс» за довідкою виданою Колективним підприємством «Електротехсервіс» №148 від 18.11.2004р. не зараховано до пільгового стажу за списком №1, оскільки підприємство в стадії ліквідації та вищезазначена довідка не відповідає вимогам п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., а з листа арбітражного керуючого №02-02/02-18 від 22.08.2016р. встановлено, що за місцем знаходження у ліквідатора відсутні будь-які документи стосовно вищезазначеного підприємства / а.с. 10/, і саме це рішення відповідача обумовило звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом під час розгляду даної справи за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів з боку суб'єкта владних повноважень, яким у спірних відносинах, що виникли між сторонами у даній справі, виступає відповідач.

Відповідно до п. «а» ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком,незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 цього ж Закону передбачено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього закону.

Положеннями п. 4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005р., встановлено, що згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що особа, яка подала заяву на зарахування пільгового стажу має надати документи, які підтверджують наявність пільгового трудового стажу. Документом, що підтверджує наявність пільгового трудового стажу є трудова книжка. У разі відсутності у трудовій книжці інформації, яка б містила відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, то документом, який підтверджує наявність такого стажу може бути уточнююча довідка з підприємства, де працював заявник.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 він з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні «Електротехсервіс» (яке 01.11.1990р. перейменовано в Дніпродзержинське орендне спеціалізоване управління «Електротехсервіс», а 05.04.1994р. перейменоване Колективне підприємство «Електротехсервіс») на посаді електромонтера 4-5 розряду з ремонту електрообладнання, зайнятим безпосередньо і постійно в основних цехах металургійних заводів / а.с. 32-33/, що також підтверджується уточнюючою пільговий стаж довідкою виданою Колективним підприємством «Електротехсервіс» №148 від 18.11.2004р.. /а.с. 34/, тобто з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. позивач працював повний робочий день у шкідливих та важких умовах роботи за професією, передбаченою Списком № 1, що підтверджується належними документами - а саме трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і яка була надана позивачем відповідачу під час звернення з заявою 23.12.2016р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому необхідно зазначити, що відповідачем у справі під час розгляду судом даної справи не заперечувався факт віднесення посади на якій працював позивач з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні «Електротехсервіс» (яке 01.11.1990р. перейменовано в Дніпродзержинське орендне спеціалізоване управління «Електротехсервіс», а 05.04.1994р. перейменоване Колективне підприємство «Електротехсервіс») Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005р..

Таким чином, колегія суддів робить висновок про неправомірність висновку відповідача щодо неврахування до пільгового стажу за Списком №1 роботи позивача з 11.03.1985р. по 01.02.21997р. в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні «Електротехсервіс» (яке 01.11.1990р. перейменовано в Дніпродзержинське орендне спеціалізоване управління «Електротехсервіс», а 05.04.1994р. перейменоване Колективне підприємство «Електротехсервіс») на посаді електромонтера 4-5 розряду з ремонту електрообладнання, зайнятим безпосередньо і постійно в основних цехах металургійних заводів, і як наслідок про протиправність рішення відповідача (комісії розгляду звернень громадян) №5 від 13.01.2017р. про відмову у призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та зазначені норми законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правомірний висновок про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки під час розгляду справи встановлено, що він має достатній стаж роботи на посадах, що підлягає зарахуванню при обрахуванні пільгового стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком №1, а тому рішення відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є таким, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає скасуванню, а порушене право позивача - судовому захисту та відновленню шляхом зобов'язання відповідача включити в пільговий стаж за списком №1, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи позивача з 11.03.1985р. по 01.02.1997р. на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання Дніпродзержинського спеціалізованого управління «Електротехсервіс» та зобов'язаня відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 23.12.2016р. (день звернення з заявою про призначення пенсії).

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст.ст. 8, 19, 46, 55 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008р., п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004р., п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011р., п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014р. тощо).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем у справі позовних вимог знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи, і судом першої інстанції постановлено правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 28.09.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.09.2017р. у справі №208/2360/17 (2а/208/180/17) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 12.01.2018р.

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко