Справа № 640/15252/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Попрас В.О.
Суддя-доповідач: Макаренко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/15252/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мельнікової Л.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 4 батальону УПП у м. Кременчуці поліції Демчук Антон Юрійович на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2017, повний текст складено 04.12.17 по справі № 640/15252/17

за позовом ОСОБА_3

до Інспектора роти № 4 батальону УПП у м. Кременчуці поліції Демчук Антона Юрійовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демчук Антона Юрійовича (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демчук Антона Юрійовича;

-скасувати постанову серія АР №516595 від 19.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п. 33.3.15 Правил дорожнього руху України, якою накладено штраф в розмірі 255,00 грн;

-провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано постанову серія АР № 516595 у справі про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2017 року, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Демчук Антоном Юрійовичем, про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 255 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2017 р. Інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Демчук Антоном Юрійовичем було винесено постанову серія АР №516595 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 19.09.2017 р. об 16.18 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_1 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено», чим порушив п. 33.3.15. ПДР України, в зв»язку з чим на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно матеріалів справи, 19.09.2017 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Демчук Антоном Юрійовичем було винесено постанову серія АР №516595 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно постанови серія АР №516595, ОСОБА_3 19.09.2017 р. об 16.18 год. керуючи транспортним засобом DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_1 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено», чим порушив п. 33.3.15. ПДР України.

Згідно п. 33.3 Правил дорожнього руху України до заборонних знаків відноситься дорожній знак 33.3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує...т, заборонено». Забороняється рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові.

Колегія суддів зазначає, що позивач з правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 122 КУпАП не погодився, про що 19.09.2017 року надав письмові пояснення, згідно яких позивач 19.09.2017 року слідуючи по автодорозі Кременчук-Кіровоград правил дорожнього руху не порушував.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи незгоду позивача з вчиненим адміністративним правопорушенням відповідач мав навести докази в підтвердження факту порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів встановлення уповноваженою посадовою особою того факту, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_1 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 порушив вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено».

Під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не було враховано пояснень позивача про незгоду з вчиненим правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 122 КУпАП. Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивачем було надано письмові пояснення згідно яких позивач не заперечував факту не виконання ним вимог знаку «3.15» ПДР, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з письмових пояснень позивача від 19.09.2017 року вбачається, що позивач слідуючи по автодорозі Кременчук-Кіровоград правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за вказане правопорушення.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушень вимог п. 33.3.15 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про недоведеність порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова серія АР № 516595 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2017 р. про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальону УПП у м. Кременчуці поліції Демчук Антона Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 по справі № 640/15252/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Мінаєва