Справа № 754/13884/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/914/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2017 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ПАНЧЕНКО О.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києвв про визнання дій неправомірними та зобов′язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.10.2017 року вона звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в розмірі 90% суми місячного (чинного) заробітку як працівнику органів прокуратури надавши всі необхідні документи.

Відповідачем, листом від 11.10.2017 року №15344/09, надано відповідь - відмову в задоволенні її заяви та зазначено, що у неї відсутній стаж, необхідний для призначення пенсії за ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру». Крім того, зазначено, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02.03.2015 № 213-YIII), з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Отже, з 01.06.2015 скасовані норми щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру».Також Відповідачем вказано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-08 установлено, що норми статті 86 Закону України « Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважає, що рішення Відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугою років є протиправними, таким, що не відповідає Конституції України та чинному законодавству України, тому була вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Стороною відповідача до суду було надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1 відповідно до яких дії відповідача відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстав для призначення пенсії позивачу та здійснення її нарахування немає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року по теперішній час працює в органах прокуратури України.

10.10.2017 року вона звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в розмірі 90% суми місячного (чинного) заробітку як працівнику органів прокуратури надавши всі необхідні документи.

Відповідачем, листом від 11.10.2017 року №15344/09, надано відповідь - відмову в задоволенні її заяви та зазначено, що у неї відсутній стаж, необхідний для призначення пенсії за ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру». Крім того, зазначено, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02.03.2015 № 213-YIII), з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Отже, з 01.06.2015 скасовані норми щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру».Також Відповідачем вказано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-08 установлено, що норми статті 86 Закону України « Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважає, що рішення Відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугою років є протиправними, таким, що не відповідає Конституції України та чинному законодавству України, тому була вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Аналізуючи правомірність такої відмови відповідача у призначенні та нарахуванні пенсії позивачу, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України № 1789-XII від 05.11.1991 «Про прокуратуру».

Частиною першою ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до частини другої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Дана редакція Закону № 1789-ХІІ була чинною на момент призначення позивача на роботу в органах прокуратури України.

При цьому, суд враховує, що на час виникнення спірних правовідносин (жовтень 2017 року) Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 та положення щодо призначення пенсій, відповідно до його норм, втратили чинність.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697-VII).

Відповідно до частини першої статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Управлінням до стажу роботи позивача на посадах прокурорів зараховано наступні періоди: 19.12.2005 - 03.01.2017 року, 05.01.2017 - 30.09.2017 року. Тобто у позивача стаж роботи на посаді прокурора становить 11 років 9 місяців 11 днів.

Позивач в своєму позові просить зарахувати строк служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ 10 років 4 місяці та роботи на прокурорсько-слідчих посадах органах прокуратури - 11 років 21 день.

Згідно частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, а саме п. 1 та 2 не зазначається посада на яких працювала позивач у період з 15.08.1995 по 15.12.2005 року в органах внутрішніх справ. Загальний стаж позивача становить загалом 20 років 2 місяці 17 днів, що не достатньо для призначення пенсії за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

На час дії редакції ЗУ "Про прокуратуру" від 12.07.2001 року позивач не працювала в органах прокуратури, тому в даному випадку до спірних правовідносин не можуть поширюватися положення даного нормативно-правового акту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач звернулася до пенсійного органу про призначення їй пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991, в той час, коли даний Закон втратив чинність та з 01.04.2015 року вступив в силу ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213. Отже, суд приходить до висновку про правомірність відмови відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж та враховуючи вимоги чинного законодавства підстави для призначення пенсії за нормами ЗУ «Про прокуратуру» відсутні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-08 установлено, що норми ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи все вищевикладене, керуючись ст. ст. 19, 22, 46, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 6-11, 17-19, 104-107,161,162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий