Справа № 814/967/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

09.01.2018 Київ К/9901/4536/17 справа № 814/967/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., Васильєвої І.А., Юрченко В.П., розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до пункту 4 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - КАС України).

Разом тим, пунктом 12 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Також, відповідно до пункту 14 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Як свідчать матеріали переданої касаційної скарги, остання ухвалою судді Вищого адміністративного суду України (далі - ВАС України) від 21 листопада 2017 року залишена без руху, оскільки, зокрема, подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону № 2136-VІІІ, і підстави пропуску цього троку, вказані відповідачем, визнані неповажними.

Особі, яка подала касаційну скаргу, встановлено строк тридцять днів з моменту отримання зазначеної ухвали для усунення її недоліків.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвалу судді ВАС України про залишення касаційної скарги без руху одержано Державною податковою інспекцією в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області 27 листопада 2017 року.

Виконуючи вимоги ухвали, відповідач надіслав заяву про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування вимог якої зазначив, що пропустив цей строк у зв'язку з несвоєчасним одержанням копії оскаржуваного рішення апеляційного суду, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції.

На підтвердження вказаних обставин, відповідач також надав копії заяв, зареєстрованих 1 листопада 2017 року в канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду, про надіслання на його адресу копії рішення апеляційного суду у справі №814/967/16.

Однак, наведені обставини не свідчать про поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження судових рішень, оскільки відбиток штампу засвідчує лише дату реєстрації відповідного документа в канцелярії суб'єкта владних повноважень і не може бути підтвердженням дати фактичного отримання копії рішення.

Відтак, скаржникові слід було надати належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження дати отримання рішення суду апеляційної інстанції (конверт, в якому надійшло поштове відправлення з вкладеним рішенням суду апеляційної інстанції, або належним чином засвідчену копію такого конверту; довідку відділення поштового зв'язку тощо), на чому також наголошувалось і в ухвалі судді ВАС України про залишення касаційної скарги без руху.

З наданих Державною податковою інспекцією в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області доказів вбачається, що за копією ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року відповідач вперше звернувся 1 листопада 2017 року і його представник одержав таку копію нарочно 7 листопада 2017 року.

Проте, як статтею 49 КАС України в редакції Закону №2136-VІІІ, так і статтею 44 у чинній редакції цього Кодексу передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Оскаржуване рішення ухвалене апеляційним судом у відкритому судовому засіданні, тобто з викликом осіб, що підтверджує факт присутності у судовому засіданні представника позивача, однак відповідач не зазначив у своїй заяві обставин про його неповідомлення про дату час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції і не надав на їх підтвердження жодних доказів.

Таким чином, відповідачем не заперечується факт обізнаності про дату, час та місце розгляду справи, а відтак і про прийняте апеляційним судом рішення, однак не наводиться жодних доводів, підтверджених доказами, стосовно дій, які були вчинені з метою своєчасного одержання копії цього судового рішення (до 1 листопада 2017 року) і подання касаційної скарги у встановлений процесуальним законом строк.

Більше того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року була надіслана судом до Реєстру ще 23 травня 2017 року і оприлюднена 26 травня 2017 року, а відтак, з урахуванням положень частини першої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", з цієї дати була відкритою для безоплатного цілодобового доступу, а відтак відповідач мав реальну можливість ознайомитись із правовою позицією суду, висловленою у цій справі, та подати касаційну скаргу, підготовлену з урахуванням такої позиції.

Натомість, відповідач не навів будь-яких мотивів, з наданням доказів на їх підтвердження, щодо неможливості одержання копії ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року в період з 26 травня по 7 листопада 2017 року, а також стосовно дій, які були вчинені з метою подання касаційної скарги у встановлений процесуальним законом строк.

В додаток до наведеного, колегія суддів акцентує увагу на тому, що згідно з частиною 2 статті 6 КАС України в редакції, чинній нас постановлення ухвали Верховним Судом, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у пункті 48 рішення від 3 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, саме по собі посилання на дату одержання копії оскаржуваного судового рішення не може слугувати поважною підставою пропуску цього строку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про неповажність наведених у заяві підстав для поновлення строку касаційного оскарження.

Згідно з частиною четвертою статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 333, пунктами 12, 14 Розділу VІІ "Прикінцеві положення" КАС України, суд

у х в а л и в :

Відмовити Державній податковій інспекції в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко