Справа № 363/3298/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/3298/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Баличева М.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову інспектора 4 роти батальйону УПП в м. Рівному ДПП лейтенанта поліції Кошкіна О.А. № 685374 від 26.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою інспектора 4 роти батальйону УПП в м. Рівному ДПП лейтенанта поліції Кошкіна О.А. № 685374 від 26.08.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

У постанові про адміністративне правопорушення встановлено, що 26.08.2017 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_2 на 268 км, АД Київ-ЧОП керував автомобілем FIAT DUKATO 14, д.н.з. НОМЕР_2, який не пройшов обов'язкового технічного контролю, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР.

У зв'язку з цим до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. на підставі ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 не є власником транспортного засобу FIAT DUKATO 14, д.н.з. НОМЕР_2, а тому до нього не може бути застосовано стягнення на підставі ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Крім цього, зазначив, що автомобіль є малотоннажним та не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Також позивач вказує, що відповідачем протиправно розглянуто справу на місці вчинення правопорушення, а також не враховано всіх обставин, передбачених ст. 278 КУпАП.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена відповідачем протиправно, оскільки позивач не є власником транспортного засобу, який не пройшов обов'язкового технічного огляду, та, крім цього, вказав, що цей транспортний засіб не використовується в якості роботи таксі та з метою перевезення вантажів з метою отримання прибутку.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що спірний транспортний засіб є вантажним, має строк експлуатації більше двох років, вантажопідйомність 1500 кг., а тому в силу положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов'язковому проходженню технічного контролю.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній контроль» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Аналогічні положення наведено і в п. 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. N 137.

Згідно п. 31.3 бПравил дорожнього руху, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів що підлягають такому контролю).

Відповідач, обґрунтовуючи законність винесення оскаржуваної постанови, зазначає, що автомобіль FIAT DUKATO 14, д.н.з. НОМЕР_2, яким керував позивач, є вантажним, має строк експлуатації більше двох років, вантажопідйомність 1500 кг, а тому повинен проходити обов'язків технічний контроль.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу FIAT DUKATO 14, д.н.з. НОМЕР_2, вбачається, що рік його випуску - 2006, тип - загальний вантажний фургон малотоннажний.

З наведеного вбачається, що автомобіль є вантажним, строк його експлуатації - більше двох років, вантажопідйомність до 3,5 т.

Отже, цей транспортний засіб не входить до переліку транспортних засобів, визначених п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», для яких проходження технічного контролю не є обов'язковим, а тому повинен проходити технічний контроль в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. N 137.

Посилання позивача на ту обставину, що транспортний засіб не використовується для перевезення пасажирів та вантажів з метою отримання прибутку вищенаведений висновок не спростовує, оскільки це положення ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» стосується лише легкових автомобілів зі строком експлуатації до двох років.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач не є власником транспортного засобу FIAT DUKATO 14, д.н.з. НОМЕР_2, що також підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію, а тому не може бути притягнутий до відповідальності на підставі ч. 3 ст. 121 КУпАП є помилковим, оскільки цією нормою передбачено, що суб'єктом правопорушення є саме водій транспортного засобу, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а не його власник.

Стосовно посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, ч. 3 та 4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення відповідають вимогам Закону.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про неврахування суб'єктом владних повноважень інших обставин, які його характеризують та мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів зазначає, що ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, відповідачем було розглянуто справу при притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порядку та у спосіб, що передбачені законодавством.

Наявність підстав для притягненні позивача до відповідальності підтверджено належними доказами, порушнику роз'яснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції вирішив справу при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями ст.ст. 272, 286, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу інспектора четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Повний текст постанови складено та підписано 11.01.2018