Справа № 818/8393/13-а
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"04" січня 2018 р. Справа № 818/8393/13-a

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О. розглянувши в порядку письмового провадження заяву Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 818/8393/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Роти міліції особливого призначення "Беркут" УМВС України в Сумській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Представником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області 21.12.2017 року до канцелярії суду подано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 818/8393/13-а.

Заява мотивована тим, що постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді залишається невиконаною, оскільки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області перебуває в стані ліквідації, скорочені не тільки посади, на які необхідно поновити позивача, а й відсутня посада начальника УМВС України, який наділений повноваженнями щодо видання наказів по особовому складу. Також ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області не виконує функції, які покладалися на УМВС України в Сумській області, а виключно здійснює заходи, пов'язані з ліквідацією. В зв'язку з чим представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області просить замінити спосіб і порядок виконання постанови суду від 28.01.2016 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді міліціонера оперативного взводу Роти міліції особливого призначення "Беркут" УМВС України в Сумській області, шляхом звільнення останнього з вказаної посади у зв'язку з ліквідацією УМВС України в Сумській області на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду заяви, в судове засідання не з'явився. Натомість подав клопотання про перенесення розгляду заяви. Проте, суд зазначає, що представником відповідача не надано до суду жодного доказу щодо неможливості зявитися у судове засідання 04.01.2018 року .

За наведених обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду про поновлення на службі в органах внутрішніх справ не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 01.10.2013 року № 872 "Про порушення службової дисципліни міліціонером оперативного взводу Роти міліції особливого призначення "Беркут", підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, сержантом міліції ОСОБА_1 та покарання винного". Визнано незаконним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 24.10.2013 року № 223 о/с "По особовому складу" в частині звільнення з органів Міністерства внутрішніх справ сержанта міліції ОСОБА_1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді міліціонера оперативного взводу Роти міліції особливого призначення "Беркут" Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді міліціонера оперативного взводу Роти міліції особливого призначення "Беркут" Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3 310,51 грн. допущено до негайного виконання.В цій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2016 року залишено без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, що стаття 6, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії - справедливий, відкритий і швидкий розгляд, - залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Тобто, добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Таким чином, в зв'язку з прийняттям судом постанови про поновлення ОСОБА_1 на посаді у відповідача виник обов'язок вжити заходи для виконання судового рішення. В зв'язку з допуском постанови до негайного виконання, такий обов'язок виник у відповідача з 28.01.2016 року та не пов'язаний з моментом набрання постановою суду законної сили або з вжиттям стягувачем будь-яких додаткових дій: зверненням з відповідною заявою до боржника чи з заявою про примусове виконання постанови.

Однак, відповідачем не подано суду ніяких доказів вжиття ним заходів для виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

В силу положень ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, із змісту даної норми вбачається, що стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження. Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - істотно ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Посилання відповідача на неможливість виконання постанови суду в зв'язку з проведенням ліквідації боржника, утворенням ліквідаційної комісії, яка наділена повноваженнями лише на вжиття заходів, пов'язаних з ліквідацією УМВС України в Сумській області, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При цьому, судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань УМВС України в Сумській області з 07.11.2015 року перебуває в стані припинення за рішенням засновників (а.с. 72- 75).

Таким чином, суд зазначає, що на час винесення постанови суду та на даний час, д о Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не внесено запис про припинення УМВС України в Сумській області, а отже у відповідача немає законних підстав для невиконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Водночас суд зазначає, що згідно з ч. 4 статті 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чином, до ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області, відповідно до статті 105 Цивільного кодексу України переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи, яка припиняється, а також ліквідаційна комісія має право представляти УМВС України в Сумській області у відносинах з третіми особами та виступати в суді від її імені.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що в своїй заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду заявник просить звільнити ОСОБА_1 з посади міліціонера оперативного взводу Роти міліції особливого призначення "Беркут" Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що незаконно звільнений працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Суд зауважує, що законодавець не ставить можливість поновлення працівника на роботі в залежність від наявності (збереження) його посади на час розгляду справи. У відповідності з цією нормою права постановлене і судове рішення по даній справі - позивача поновлено на тій посаді, з якої він був незаконно звільнений. Таке рішення двозначного тлумачення не допускає, його виконання полягає у виданні боржником наказу про поновлення на роботі. При цьому, суд не входить і не має права входити в обговорення питання про його подальше звільнення, оскільки це не стосується предмету спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду про поновлення на службі в органах внутрішніх справ є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 248, 256, 295, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду про поновлення на службі в органах внутрішніх справ по справі № 818/8393/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Роти міліції особливого призначення "Беркут" УМВС України в Сумській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.О. Павлічек