Справа № 804/8166/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 р. Справа № 804/8166/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, -
05.12.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії (рішення) Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області щодо відмови в наданні інформації та копій документів, зазначених в п.2-4 адвокатського запиту №17/10-01 від 17.10.2017 року ОСОБА_1;
- зобовязати компетентну особу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надати інформацію та копії документів, зазначені в п.2-4 адвокатського запиту №17/10-01 від 17.10.2017 року ОСОБА_1;
- зобов'язати відповідача протягом пяти робочих днів з моменту набрання постановою суду законної сили, подати звіт про виконання судового рішення.
Позивачем зауважено, що за результатами розгляду вищевказаного адвокатського запиту на адресу позивача було направлено лист-відповідь №61ж вих.-17 від 20.10.2017 року за підписом в.о. начальника Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, в якому прокуратура змістовно надала змістовну відповідь лише на перше запитання адвокатського запиту.
В наданні інформації, зазначеної в пункті 3 та 4 адвокатського запиту, прокуратура відмовила, посилаючись на особливий порядок її надання, який визначено кримінальним прцесуальним законодавством.
Зазначено, що за своїм змістом цей лист є фактично відмовою в наданні інформації та копій відповідних документів
Зауважено, що, надаючи відповідь на адвокатський запит ОСОБА_1 від 17.10.2017 року, відповідачем було дотримано всі вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» із урахуванням обмежень, передбачених нормами КПК України, що стосуються недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування.
В запереченнях звернуто увагу на те, що відповідач на даний час обєктивно не може виконати ті дії, про які просить у своєму позові адвокат ОСОБА_1, а саме надати інформацію та копії документів, зазначені в п.2-4 адвокатского запиту №17/10-01 від 17.10.2017. Це повязано з тим, що керівник, перший заступник керівника, заступники керівника та прокурори Києво-Святошинської місцевої прокуратури на даний час не здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні, оскільки постановою керівництва прокуратури Київської області здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено іншому органу досудового розслідування і матеріали кримінального провадження прокуратурою Київської області 08.12.2017р. було направлено для організації подальшого досудового розслідування до Бориспільської місцевої прокуратури, що підтверджується супровідним листом прокуратури області №04/2-8027 вих-17 від 08.12.2017. Вказаний лист із матеріалами кримінального провадження в 3-ох томах отримано Бориспільською місцевою прокуратурою 12.12.2017р.
Ухвалою від 08.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.12.2017 року.
Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно з приписами ч. 1, 2, 4 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Суд, в порядку письмового провадження, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовано позовні вимоги, встановив наступне.
З матеріалів справи встановлено, що з 20 січня 2017 року на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №3263, виданого на виконання рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області №70 від 17.01.2017 року, ОСОБА_1 відповідно до Конституції України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-УІ від 05.07.2012 року, з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Закон № 5076-УІ), здійснюю індивідуальну адвокатську діяльність.
Відповідно до ст. 4 Закону № 5076-УІ адвокат України здійснює адвокатську діяльність на всій території України та за її межами, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або законодавством іноземної держави.
31 травня поточного року між позивачем, як адвокатом, та ОСОБА_2, як фізичною собою, укладено договір №20 про надання правової допомоги у всіх справах, які повязані чи можуть бути повязані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав, свобод та законних інтересів, в тому числі під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, незалежно від процесуального статусу вказаної особи.
На адресу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, в особі Макарівського відділу цієї прокуратури, 17 жовтня 2017 року за вих. №17/10-01 позивачем було направлено адвокатський запит, в якому адвокат ОСОБА_1 просив:
1. повідомити на підставі яких нормативно-правових актів (інструкція, Закон України, наказ, положення, тощо) організовано діловодство у Макарівському відділі Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області;
2. надати копію відповідного документу (інструкції, наказу, положення, тощо) відповідно до якого організовано діловодство у Макарівському відділі Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області;
4. в разі якщо такі матеріалі у вказаний період часу дійсно надходили до правоохоронного органу:
a. повідомити дату та вхідний номер (реєстраційний індекс, тощо), за яким зареєстровано ці матеріли;
b. повідомити кількість аркушів у матеріалах, які надійшли до правоохоронного органу; c. надати копію супровідного листа до цих матеріалів;
d. надати копію аркушу (витяг, тощо) з журналу обліку вхідної кореспонденції (іншого документу), на якому зафіксовано факт і дату надходження цих матеріалів до установи.
Також повідомляю, що в провадженні СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України. Вказані матеріали прийнято до провадження СВ Макарівського відділення поліції після зміни підслідності 30.08.2017 (попередній орган досудового розслідування - СВ Києво-Святошинського ВИ ГУНП в Київській області). На даний час у кримінальному провадженні виконуються процесуальні дії, передбачені ст. 290 КПК України, а саме здійснюється відкриття матеріалів іншій стороні.
Щодо надання Вам іншої запитуваної інформації та копій відповідних документів із кримінального провадження, розяснюю, що згідно з абзацом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Таким чином, Ви та підозрюваний ОСОБА_2 маєте право ознайомитися з матеріалами досудового розслідування та зробити копії відповідних документів в порядку, визначеному ст. 290 КПК України.
Одночасно розяснюю, що відповідно до ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України дії або бездіяльність слідчого, прокурора можуть бути оскаржені до суду.»
Позивач вважає, що лист №61ж вих.-17 від 20.10.2017 року фактично містить відмову в наданні інформації, яка, на його думку, є безпідставною, незаконною і необґрунтованою, такою, що порушує його професійні права, як адвоката, порушує встановлений чинним законодавством України порядок доступу до інформації, не відповідає принципу прозорості державної служби, а тому, викликає сумніви в обєктивності, неупередженості і законності діяльності правоохоронного органу, у звязку з чим, позивач звернуться до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до ст.59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
В пункті 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (професійні права адвоката) закріплено право адвоката під час здійснення адвокатської діяльності вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема,звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Згідно із визначенням, наведеним у статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У відповідності до частини 3 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Отже, за змістом викладеної норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відповідальність осіб, якими отримано адвокатський запит, наступає за відмову в наданні інформації на адвокатський запит та/або за несвоєчасне або неповне надання інформації та/або за надання інформації, що не відповідає дійсності.
Відповідно до п. 9 ст. 4 Закону України «Про державну службу» одним із принципів державної служби є прозорість - відкритість інформації про діяльність державного службовця.
Крім того, до основних принципів здійснення державної служби також віднесено:
- верховенство права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;
- законність - обовязок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- професіоналізм - компетентне, обєктивне і неупереджене виконання посадових обовязків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;
- доброчесність - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.
При цьому, п. 9 ч. 1 цієї статті вказує, що державна служба здійснюється з дотриманням принципу прозорості, що забезпечується вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання.
З огляду на викладене та розглядаючи вищевказані норми в сукупності є всі підстави стверджувати, що надання субєктом інформаційних правовідносин (в даному випадку прокуратурою) інформації та копій документів, зазначених в адвокатському запиті, є його безумовним обовязком; а відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне її надання або надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом.
Стосовно посилання прокуратури на особливий порядок надання інформації та копій документів, зазначених в абз. «b» і «с» п. 4 адвокатського запиту суд зазначає наступне.
Обмеження в наданні/визначенні особливого порядку надання інформації і копій документів визначені чинним законодавством і стосуються лише:
- інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з
- інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження.
Цей перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
При цьому, віднесення прокуратурою супровідного листа, а тим більше інформації про дату, вхідний номер документу та копії (витягу) з журналу обліку вхідної кореспонденти до такої категорії документів, на думку суду, є необгрунтованим і безпідставним з огляду на наступне.
Інформація щодо надходження документів до органу прокуратури, дата та вхідний номер (реєстраційний індекс, тощо), за яким зареєстровано ці документи та копія аркушу (витяг, тощо) з журналу обліку вхідної кореспонденті (іншого документу), на якому зафіксовано факт і дата надходження матеріалів до установи не є документами та інформацією з обмеженим доступом.
Такі документи і відомості створюються працівниками служби діловодства і не долучаються до матеріалів кримінального провадження.
При цьому, саме такі данні і копії документів були зазначені в п. 3 та п.п. «а» і «d» п.4 резолютивної частини адвокатського запиту.
Загальні правила реєстрації документів в органах прокуратури регламентовано п 4.1 Розділу 4 інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом ГПУ №103 від 24.02.2016 року.
Реєстрація документа - це фіксування факту створення або надходження документа шляхом проставлення на вхідних документах штампа із зазначенням номера та дати з подальшим записом у книгах обліку необхідних даних про документ.
Реєстрації підлягають документи, що потребують виконання, розгляду і використання з довідковою метою, які надійшли до прокуратури поштовим, фельд'єгерським та спеціальним зв'язком, кур'єром, прийняті на особистому прийомі, одержані на телефон "гарячої лінії", з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку, вилучені зі скриньки, відомча кореспонденція, у тому числі надіслана факсимільним зв'язком, електронною поштою.
Реєстрація документів провадиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації.
Відповідно до п.п.4.1.7 п.4.1 Розділу 4 Інструкції визначено, що для реєстрації вхідної кореспонденції в органах прокуратури використовуються книги обліку вхідної кореспонденції.
При реєстрації кореспонденції в книзі обліку вхідної кореспонденції номер документа складається з порядкового номера книги обліку з додаванням букв "вх" та двох останніх цифр року, наприклад: 12вх-16.
Після реєстрації в службі діловодства (проставлення штампа з датою реєстрації, реєстраційного номера) вхідна кореспонденція Генеральної прокуратури України та регіональних прокуратур підлягає вивченню і визначенню порядку її розгляду та вирішення відповідно до Регламенту прокуратури (Наказ № 35), цієї Інструкції, інших організаційно-розпорядчих документів.
Подальший рух вхідної кореспонденції у структурних підрозділах фіксується у книзі обліку вхідної кореспонденції. Номер документа складається з індексу структурного підрозділу, порядкового номера відповідної книги, букв "вх" та двох останніх цифр року, наприклад: 04/2-25вх- 16 (п.п.4.1.8 п.4.1 Розділу 4 Інструкції).
Окремо, п.4.3 Інструкції визначено порядок реєстрації та обліку матеріалів кримінальних проваджень, відповідно до якого матеріали кримінальних проваджень, витребувані в порядку нагляду, і ті, що надійшли для затвердження обвинувального акта, клопотання про застосування заходів медичного або виховного характеру (останні - з позначкою "У порядку ст. 291 (К 4651-VI) (ст. 292 (К 4651-VI)) КПК України"), реєструються централізовано службою діловодства у загальному порядку та окремо в кожному структурному підрозділі у відповідних книгах обліку.
У разі доставки матеріалів кримінальних проваджень кур'єром забороняється передача їх із рук у руки без відповідної реєстрації і обліку в службі діловодства.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що інформація і копії документів, що зазначені в п. 3 та п.п. «а» і «d» п.4 резолютивної частини адвокатського запиту, відносяться саме до загальних документів створених службою діловодства і не мають відношення до суті і змісту кримінального провадження.
Крім того, віднесення прокуратурою супровідного листа до категорії «документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження» суд вважає безпідставним і необгрунтованим, оскільки супровідний лист - службовий лист, що використовується для відправки документів, які не мають адресної частини.
Цей документ було створено слідчим, прокурором виключно для передачі матеріалів кримінального провадження з одного органу до іншого, а його зміст жодним чином не стосується змісту кримінального провадження і слідчих, розшукових слідчих дій, які здійснювались в рамках досудового розслідування, їх кількості, учасників, тощо.
Окрім того, з матеріалів справи, а саме листа №8645/109/1007/08-2017 від 10.10.2017р., вбачається, що слідчим підтверджено той факт, що супровідний лист не відноситься до матеріалів кримінального провадження і не буде використовуватись як доказ в суді.
Приписами Інструкції з діловодства в органах прокуратури, визначено, що додатки до документів можуть бути трьох видів:
- додатки, що затверджуються або вводяться в дію розпорядчими документами;
- додатки, що пояснюють або доповнюють зміст основного документа;
- додатки, що є самостійними документами і надсилаються із супровідним листом.
Отже, в даному випадку матеріали кримінального провадження - це додаток до супровідного листа, який є самостійним документом і надсилався разом із супровідним листом.
При цьому, суд звертає увагу суду, що відповідно до адвокатського запиту витребувалась копія саме супровідного листа, а не додатків до нього.
Помилковість віднесення супровідного листа до категорії «документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження» підтвержується і тим, що документи, які слідчий, прокурор отримують в рамках досудового розслідування, долучаються до самих матеріалів кримінального провадження, є його складовою частиною та отримуються виключно шляхом проведення процесуальних, слідчих дій, та, як наслідок, чинним законодавством саме стосовно таких документів визначено особливий порядок доступу.
Суд також вважає, що відмова прокуратури в наданні копії Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, відповідно до якої організовано діловодство у Макарівському відділі Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, з повідомленням про можливість ознайомитись з текстом цього документу на сайті Генеральної прокуратури України, не може бути визнано належним розглядом адвокатського запиту.
В п.7 Додатку до Постанови Пленуму ВАСУ №11 від 30.09.2013 зазначено, що «повідомлення запитувача інформації про можливість ознайомитися із запитуваною інформацією на сайті розпорядника публічної інформації суперечить частині другій статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, вважається протиправною відмовою в наданні інформації...».
Щодо твердження відповідача щодо неможливості в теперішній час виконати ті дії, які зазначені в резолютивній частині адміністративного позову у звязку з зміною в грудні 2017 року підслідності і направленням матеріалів кримінального провадження іншому правоохоронному органу для подальшого досудового розслідування, то суд вважає такі твердження безпідставними і необґрунтованими з огляду на наступне.
Суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, вищевказані відомості і документи знаходяться в розпорядженні служби діловодства прокуратури, і ніяким чином не відносяться до матеріалів кримінального провадження, а тому залишаються у відповідача і не передаються до іншого правоохоронного органу в разі подальшого переадресування матеріалів.
Зокрема, в таких журналах здійснюється реєстрація всієї вхідної кореспонденції прокуратури і ці журнали залишаються в розпорядженні прокуратури незалежно від руху зареєстрованих в них документів.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що, як вбачається з наданих відповідачем заперечень, матеріали кримінального провадження було направлено до іншого правоохоронного органу лише 08 грудня 2017 року.
При цьому, адвокатський запит було розглянуто відповідачем ще 20 жовтня 2017 року, тобто за півтора місяці до цього.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутність матеріалів у відповідача на теперішній час ніяким чином не виправдовує його неправомірну поведінку в частині ненадання копії супровідного листа під час розгляду адвокатського запиту.
Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (рішення) та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.
Що стосується позовних вимог про зобовязання відповідача протягом пяти робочих днів з моменту набрання постановою суду законної сили, подати звіт про виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, з огляду на те, що на час розгляду справи відсутні обставини, які б вказували на можливість невиконання Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області рішення суду, а відтак, суд не вбачає підстав для зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у даній справі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 250, 255, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області щодо відмови в наданні інформації та копій документів, зазначених в п.2-4 адвокатського запиту №17/10-01 від 17.10.2017 року ОСОБА_1.
Зобовязати компетентну особу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надати інформацію та копії документів, зазначені в п.2-4 адвокатського запиту №17/10-01 від 17.10.2017 року ОСОБА_1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1600 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3