Справа № 806/3569/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 січня 2018 року м. Житомир справа № 806/3569/17

категорія 6.2.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження в частині,

встановив:

ОСОБА_1 15.12.2017 звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 06.09.2016 №294 в частині "Про скасування розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195".

Ухвалою суду від 19.12.2017даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Копію вказаної ухвали позивач отримав 26.12.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно було у встановлений строк надати власне письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження поважності пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем 19.12.2017 року подано до суду заяву, в якій вказано, що в грудні 2016 року позивачу стало відомо про те, що розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 06.09.2016 №294 (оскаржуване розпорядження) скасовано розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195. Крім того, позивач зазначив, що вважає строк оскарження розпорядження пропущено з поважних причин та вважає, що є всі підстави для його поновлення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та повідомлені позивачем обставини з приводу дотримання ним строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом 15 грудня 2017 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Житомирського окружного адміністративного суду на першому аркуші позовної заяви.

Обґрунтовуючи дотримання строку звернення до суду, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач зазначив, що оскаржуване розпорядження дізнався лише в грудні 2016 року. При цьому доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

З'ясовуючи питання, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), суд робить наступні висновки.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначалось раніше та вказано в позивачем у заяві про усунення недоліків позовної заяви, про розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 06.09.2016 №294 ОСОБА_1 стало відомо в грудні 2016 року. Тобто, строк оскарження вказаного розпорядження сплив в червні 2017 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-ІV визначено, що суди при розгляді справ застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім цього, згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Варто зазначити, що початок перебігу строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивачем не вказано з яких причин було пропущено строк звернення до суду, судом таких причин також не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивачем не вказано жодних обставин, які б унеможливлювали або ускладнювали можливість його звернення до адміністративного суду в межах встановленого законодавством строку та не додано жодних доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву

Виходячи з наведеного та враховуючи що позивач звернулась до суду з позовом 15.12.2017, тобто після закінчення 6-ти місячного строку встановленого законом (про порушення своїх прав та інтересів вона дізналась в грудні 2016 року), суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви та застосування процесуальних наслідків, передбачених статтею 169 КАС України.

Водночас, суд зазначає, що повернення позовної заяви, згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження в частині повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.А.Шуляк