Справа № П/811/556/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/811/556/17 Судді суду першої інстанції:
Тимошенко В.П. (головуючий)
Гарань С.М., Гаврилюк В.О.
20 грудня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді: Собківа Я.М.,
суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №П/811/556/17 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування наказу та зобов'язання виплатити середній заробіток,-
ОСОБА_4 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просила:
скасувати п. 2 наказу ДФС України № 915 від 08.11.2016р. (зі змінами, внесеними наказом від 05.12.2016 р. № 986) про відсторонення від виконання обов'язків заступника начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_4;
скасувати наказ ДФС України №36-д від 23.03.2017р. про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності;
зобов'язати ГУ ДФС у Кіровоградській області виплатити їй середній заробіток з 09.11.2016р. по 23.03.2017р.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року позов задоволено частково:
стягнуто з ГУ ДФС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 середньомісячний заробіток за час перебування у відрядженні за період з 12.12.2016 р. по 30.12.2016 р. в розмірі 7 548 (сім тисяч п'ятсот сорок вісім) грн. 94 коп.;
зобов'язано ГУ ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_4 витрати пов'язані з відрядженням у відповідності до наказу ДФС України від 09.12.2016 р. № 3892-о;
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, постанови суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та просила ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити у повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову - скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову в цій частині.
Скасовано пункт 2 наказу Державної фіскальної служби України за № 915 від 08 листопада 2016 року (зі змінами, внесеними наказом Державної фіскальної служби України від 05 грудня 2016 року за № 986) про відсторонення ОСОБА_4 від виконання посадових обов'язків заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.
Скасовано наказ Державної фіскальної служби України за № 36-д від 23 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності.
В решті постанову суду залишено без змін.
До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_4 про ухвалення додаткового судового рішення по справі № П/811/556/17, яким вирішити питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали даної справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ч. 3 ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013, додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Разом з тим, як випливає з рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013р. №12-рп/2013, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
Положенням статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, чинній з 15.12.17) передбачено, що під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні постанови від 08 листопада 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Так, при зверненні до адміністративного суду позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1280,00 грн., що підтверджується наявними у справі квитанціями від 03.04.2017 (а.с. 2, Том 1). А за подання апеляційної скарги на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1408,00 грн., що також підтверджується наявними у справі квитанціями від 05.09.2017 (а.с. 182, Том 2).
За приписами частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною до 15.12.2017) якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною до 15.12.2017) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
У відповідності до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 139 КАС України (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII, який діє з 15.12.2017) при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року повністю було задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 у справі № П/811/556/17, однак не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, дані витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.
Керуючись статтями 243, 252, 322, 329 КАС України, суд,-
Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № П/811/556/17 задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя Собків Я.М.
Суддя Петрик І.Й.
Суддя Сорочко Є.О.
Повний текст постанови виготовлено - 21.12.2017р.