Справа № 826/18646/16
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 січня 2018 року 14 год. 55 хв. № 826/18646/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Д»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-Д» (далі також - позивач, ТОВ «Ніка-Д») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі також - відповідач, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.06.2015 року № , податкову вимогу від 28.09.2016 року № 19368-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 04.10.2016 року № 843/26-58-17-02-18.

Позовні вимоги мотивовані тим, що застосування штрафу до нього спірним податковим - повідомленням рішення є безпідставним, оскільки податкові накладні виписувались не на адресу платників податків, що виключає відповідальність і також свідчить про протиправність податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що позивачем був порушений граничний термін реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому застосування до позивача штрафу спірним податковим повідомленням-рішенням є правомірним, що також обґрунтовує виставлення позивачу податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

21 листопада 2017 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позивних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

На підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України 21 листопада 2017 року суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві провела камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість ТОВ «Ніка-Д» за період листопад 2015 - травень 2016 року, за результатами якої було складено Акт від 31 травня 2016 року № 7722/26-58-12-01-33145291.

В ході перевірки було встановлено порушення граничного строку реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних № 10 від 27 листопада 2015 року на 17 днів, № 22 від 28 грудня 2015 року на 17 днів, № 21 від 24 грудня 2015 року на 21 день, № 19 від 17 грудня 2015 року на 18 днів, № 15 від 29 січня 2016 року на 17 днів, № 14 від 28 січня 2016 року на 18 днів, № 9 від 14 січня 2016 року на 21 день, № 10 від 18 січня 2016 року на 17 днів, № 2 від 05 січня 2016 року на 16 днів, № 1 від 05 січня 2016 року на 16 днів, № 26 від 26 лютого 2016 року на 18 днів, № 25 від 22 лютого 2016 року на 22 дні, № 24 від 15 лютого 2016 року на 24 дні, № 23 від 11 лютого 2016 року на 19 днів, № 21 від 09 лютого 2016 року на 16 днів, № 18 від 04 лютого 2016 року на 21 день, № 18 від 02 лютого 2016 року на 23 дні, № 20 від 04 лютого 2016 року на 21 день, № 36 від 24 березня 2016 року на 22 дні, № 37 від 28 березня 2016 року на 18 днів, № 35 від 21 березн6я 2016 року на 22 дні, № 34 від 17 березня 2016 року на 26 днів, № 31 від 04 березня 2016 року на 18 днів, № 30 від 03 березня 2016 року на 19 днів, № 29 від 02 березня 2016 року на 20 днів, № 46 від 30 квітня 2016 року на 16 днів, № 45 від 22 квітня 2016 року на 19 днів, № 39 від 05 квітня 2016 року на 23 дні, № 40 від 07 квітня 2016 року на 21 день, № 39 від 01 квітня 2016 року на 27 днів, № 50 від 10 травня 2016 року на 16 днів, № 48 від 05 травня 2016 року на 21 день, № 47 від 04 травня 2016 року на 22 дні, № 49 від 10 травня 2016 року на 16 днів.

15 червня 2016 року ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі вказаного Акта перевірки прийняла податкове повідомлення - рішення № , яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на підставі ст. 1201 Податкового кодексу України застосовано до ТОВ «Ніка-Д» штраф у розмірі 10 % в сумі 31 028, 44 грн.

28 вересня 2016 року ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві виставила податкову вимогу № 19368-17, згідно якої станом на 27 вересня 2016 року сума податкового боргу з податку на додану вартість ТОВ «Ніка-Д» становить 31 028, 44 грн. (штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

04 жовтня 2016 року ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла рішення про опис майна у податкову заставу № 843/26-58-17-02-18, яким відповідно до ст. 89 Податкового кодексу України вирішила здійснити опис майна, що перебуває у власності (у господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ТОВ «Ніка-Д».

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Спірним податковим повідомленням - рішенням застосовано до позивача штраф на підставі ст. 1201 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 1201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного рішення)(далі - ПК України) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

За змістом викладеної норми відповідальність застосовується до платника податку за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість.

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних № 10 від 27 листопада 2015 року, № 22 від 28 грудня 2015 року, № 21 від 24 грудня 2015 року, № 19 від 17 грудня 2015 року, № 15 від 29 січня 2016 року, № 14 від 28 січня 2016 року, № 9 від 14 січня 2016 року, № 10 від 18 січня 2016 року, № 2 від 05 січня 2016 року, № 1 від 05 січня 2016 року, № 26 від 26 лютого 2016 року, № 25 від 22 лютого 2016 року, № 24 від 15 лютого 2016 року, № 23 від 11 лютого 2016 року, № 21 від 09 лютого 2016 року, № 18 від 04 лютого 2016 року, № 18 від 02 лютого 2016 року, № 20 від 04 лютого 2016 року, № 36 від 24 березня 2016 року, № 37 від 28 березня 2016 року, № 35 від 21 березня 2016 року, № 34 від 17 березня 2016 року, № 31 від 04 березня 2016 року, № 30 від 03 березня 2016 року, № 29 від 02 березня 2016 року, № 46 від 30 квітня 2016 року, № 45 від 22 квітня 2016 року, № 39 від 05 квітня 2016 року, № 40 від 07 квітня 2016 року, № 39 від 01 квітня 2016 року, № 50 від 10 травня 2016 року, № 48 від 05 травня 2016 року, № 47 від 04 травня 2016 року, № 49 від 10 травня 2016 року, з яких вбачається, що вони виписані покупцям - неплатникам податку на додану вартість, що не було спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафу не ґрунтується на вимогах ПК України.

Суд також приходить до висновку про необхідність скасування податкової вимоги від 28.09.2016 року № 19368-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 04.10.2016 року № 843/26-58-17-02-18, оскільки на момент розгляду справи сума грошового зобов'язання, яка в силу підпункту 14.1.39 ст. 1 ПК включає і штрафні (фінансові) санкції, за спірним податковим повідомленням-рішення є неузгодженою згідно з п. 56.18 ПК України до набрання судовим рішенням законної сили, тобто податковий борг відсутній (підпункт 14.1.175 ст. 1 ПК України) податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, які приймаються у зв'язку з наявністю такого (п. 59.1 та ст. 89 ПК України), підлягають скасуванню.

Водночас, на момент прийняття податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відповідач виходив з наявності в картках особових рахунків позивача податкового боргу на суму податку на додану вартість в розмірі 31 028, 44 грн. у зв'язку з несплатою за спірним податковим повідомленням-рішенням протягом 10 днів з моменту його отримання (п. 57.1 ст. 57 ПК України) та тим фактом, що позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення до суду лише 25 листопада 2016 року без попереднього адміністративного оскарження, а тому діяв правомірно при прийнятті вказаних рішень

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, ст. 7, ст.ст. 72 - 77, ст. 139, ст. ст. 241 - 246, ст. 250, ст. 255, ст.ст. 292 -297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Д» задовольнити повністю частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 15 червня 2016 року № № .

3. Скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28 вересня 2016 року № 19368-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 04 жовтня 2016 року № 843/26-58-17-02-18

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя О.В. Дегтярьова