Справа № 336/2919/17(2-а/336/303/2017)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

04.01.2018 м. Київ К/9901/3773/17 336/2919/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року у справі №336/2919/17.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з ненаданням належним чином оформленої копії оскаржуваного судового рішення та документа про сплату судового збору, а також відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з чим, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 23 грудня 2017 року.

На виконання зазначеної ухвали позивачем направлено повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційна скарга ОСОБА_1 передана на розгляд Верховного Суду.

Пунктом 12 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана скарга не відповідає вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII), а також частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII).

Вимоги ухвали суду про залишення її без руху позивачем не виконано, документа про сплату судового збору не надано.

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на нижченаведене.

Так, доводи заявника, наведені у клопотанні, зводяться до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), в якому зазначено, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до частини 2 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка була чинна на момент подачі касаційної скарги) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне правило закріплене і у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Положення наведених правових норм покликані забезпечити безперешкодний доступ особи до правосуддя, незважаючи на її майновий стан, а також гарантувати право на судовий захист усіх осіб, які такого потребують, але через певні фінансові (матеріальні) фактори, складнощі постійного або тимчасового характеру не можуть оплатити судові витрати повністю або частково у строк та в обсязі, встановлених законодавством.

Разом з тим, названі правові норми Закону України «Про судовий збір» і Кодексу адміністративного судочинства України не мають безумовного, абсолютного характеру і встановлюють певні умови, за наявності яких особа, яка звертається до суду з відповідною заявою чи скаргою, може скористатись можливостями, встановленими цими статтями в частині сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя-доповідач дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору.

Невиконання скаржником вимог про усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення відповідно до частини 3 статті 214 та пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2136-VIII).

Згідно з частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим слід зазначити, що за приписами частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.

Згідно з частиною 7 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 169, 332 та пунктом 12 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року - відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2017 року у справі №336/2919/17 - повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Л. Мороз