Справа № 205/1248/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 рокусправа № 205/1248/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року у справі №205/1248/17 (суддя у 1 інстанції - Скрипник К.О., постанова ухвалена та складена у залі судового засідання Ленінського районного суду м.Дніпропетровська в м.Дніпрі 26 червня 2017 року) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Шульц Олександра Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Дніпрі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Шульц Олександра Сергійовича (далі - відповідач), третя особа - Управління патрульної поліції в м.Дніпрі, в якому просив скасувати постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 061863 від 15 лютого 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач суттєво порушив права позивача, як водія транспортного засобу.

Вважає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав можливості скористатися своїми права передбаченими ст.268 КУпАП та ст.19 Конституції України, а також проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що постановою серії ЕАА № 061863 від 15 лютого 2017 року, прийнятою інспектором патрульної поліції 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Шульц Олександром Сергійовичем, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, у водія ОСОБА_3, 15.02.2017 року о 23.26 год., який рухався в м. Дніпро по вул. Івана Езау,10 на транспортному засобі Honda CRV, номерний знак НОМЕР_1, був забруднений номерний знак. Також, водій здійснив зупинку на пішохідному переході та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Абзацем «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до п.30.2 забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до абз. «ґ» п.2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з абз.«а» пункту 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з абз.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

На підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідачем до суду першої інстанції було надано диск з відеозаписом вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

З наданого до суду відеозапису колегією суддів встановлено, що позивач 15.02.2017 року о 23.26 год., рухався в м.Дніпро по вул. Івана Езау,10 на транспортному засобі Honda CRV, із забрудненим номерним знаком. На вимогу відповідача зупинити транспортний засіб, водій здійснив зупинку на пішохідному переході.

На зауваження відповідача щодо забрудненого номерного знаку транспортного засобу позивач очистив його, чим усунув виявлене порушення.

На вимогу поліцейського пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, позивач пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів діючий на 2016 рік.

Поліс на 2017 рік у позивача був відсутній.

Таким чином, доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого абзацем «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, що стало підставою для зупинення транспортного засобу та перевірки документів водія та встановлення факту відсутності у позивача діючого на момент вчинення ним адміністративного правопорушення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Діючий на момент вчинення адміністративного правопорушення поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також не було надано позивачем і до суду.

Колегія суддів вважає, що безпідставними та необґрунтованими є доводи позивача про необхідність розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення, оскільки відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З вищевикладеної норми вбачається, що в розглядуваному випадку постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення.

Необхідно зазначити, що рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015, на яке посилається позивач, приймалось до моменту внесення змін до КУпАП, а тому дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є правомірними.

Посилання позивача на те, що відповідачем не враховано обставини передбачені абз.2 ст.33 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в силу приписів цієї норми при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки стягнення на позивача було накладено за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та санкції правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є абсолютно визначеними, колегія суддів вважає, що не врахування відповідачем обставин, передбачених абз.2 ст.33 КУпАП, не може бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАА № 061863 від 15 лютого 2017 року, оскільки ці обставини жодним чином не впливають на прийняття рішення щодо накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії працівника патрульної поліції Шульц Олександра Сергійовича щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року у справі №205/1248/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 11.01.2018 року та відповідно до ч.3 ст.272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва