Справа № 826/15304/17
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді Дегтярьової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом

Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПЛЮС»

про

стягнення штрафу та суми пені, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (далі також – позивач, Національна рада) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПЛЮС» (далі також – відповідач, ТОВ «КС ПЛЮС»), в якому просить застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинення робіт за наведеним переліком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не було дотримано вимог ч. 4 ст. 12, ч. 9 ст. 40 зазначеного Закону в частині подання встановленої законом інформації, а тому на Товариство з обмеженою відповідальністю «КС ПЛЮС» було накладено штраф, який у встановлений строк не було сплачено, з огляду на що, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Станом на 12.01.2018 року до суду жодні заперечення проти позову та додаткові документи на його спростування від відповідача не надійшли.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом норм ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15.12.2017 року) справи у спорах про стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб’єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, а також інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, відносяться до незначної складності, які розглядаються в порядку спрощеного провадження відповідно правил гл. 10 розд. ІІ цього Кодексу.

Зокрема, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та прийняття рішення у справі по суті з огляду на наступне.

На підставі наявних у справі матеріалів суд встановив, що рішенням Національної ради від 29.06.2017 року № 1143 «Про накладення штрафу на ТОВ «КС ПЛЮС», м. Київ» до відповідача застосовано санкцію у вигляді штрафу в розмірі 5 662,50 грн.

Згідно з рішенням № 1981 від 11.10.2017 року «Про звернення до суду про стягнення штрафу» Національна рада вирішила звернутись до суду про стягнення штрафу з відповідача.

У зв’язку із наведеним позивач зазначає про необхідність стягнення застосованого штрафу в судовому порядку.

Відповідач письмового заперечення проти позову та відповідних доказів до суду не надав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Стаття 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» передбачає, що Національна рада здійснює контроль зокрема за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення несуть телерадіоорганізації, провайдери програмної послуги, їх керівники та працівники, інші суб’єкти господарської діяльності, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Винні в порушеннях несуть цивільно-правову, адміністративну і кримінальну відповідальність згідно із законодавством України.

Міру відповідальності та відповідні санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлює суд. У визначених цим Законом випадках санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюються Національною радою.

Рішення Національної ради щодо застосування штрафних санкцій можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

Згідно з положеннями ч. 2, 3 та 5 ст. 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону або ліцензійних умов.

Національна рада застосовує санкції до провайдерів програмної послуги у разі порушення ними вимог цього Закону.

Національна рада приймає рішення про застосування санкцій на підставі наданих документальних свідчень, актів перевірки чи подання визначених цим Законом органів державної влади.

Частина шоста ст. 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» встановлює, що Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження; стягнення штрафу; подання до суду справи про анулювання ліцензії на мовлення.

Відповідно до ч. 10 ст. 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» розміри штрафів встановлюються Національною радою за погодженням з Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог законодавства.

Як встановлено ч. 11 ст. 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», рішення про стягнення штрафу може бути оскаржене в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 і 3 ст. 75 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою виконання рішення про застосування санкції Національна рада повідомляє ліцензіата про прийняте щодо нього рішення шляхом оприлюднення відповідного повідомлення про прийняте рішення на офіційному веб-сайті Національної ради та надсилає ліцензіату копію відповідного рішення протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. Ліцензіат вважається належно повідомленим Національною радою про прийняте рішення через п’ять днів з моменту надсилання йому копії такого рішення рекомендованим листом.

У разі застосування санкції у вигляді штрафу ліцензіат зобов’язаний сплатити штраф у тридцятиденний термін з дня повідомлення Національною радою про прийняте рішення. За кожен день прострочення сплати нараховується пеня у розмірі одного відсотка суми штрафу. У разі несплати ліцензіатом штрафу штраф стягується за рішенням суду.

Таким чином, у разі не оскарження рішення Національної ради щодо застосування штрафних санкцій, ліцензіат зобов’язаний сплатити штраф у тридцятиденний термін з дня повідомлення Національною радою про прийняте рішення, а за несвоєчасну сплату нараховується пеня.

Доказів, які могли б свідчити про сплату штрафу у повному обсязі на час розгляду справи, або доказів оскарження рішення про застосування штрафу відповідачем до суду не надано, що є підставою для стягнення штрафу в судовому порядку.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості розмір нарахованої пені за протермінування сплати суми штрафу (а саме: за період з 09.07.2017 року по 11.10.2017 року) становить 3 680,95 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку на підставі ч. 3 ст. 75 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» складає 9 343,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України , кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 9 343,45 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, ст.ст. 72 – 77, ст. 139, ст. 257, ст. 262, ст. 263, ст.ст. 241 – 246, ст. 250, ст.ст. 295 - 297, ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення задовольнити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими в ст.ст. 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя О.В. Дегтярьова