Справа № 760/6042/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1406/17
В справі № 760/6042/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря- Гаєвської С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №10 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві ДПП лейтенанта поліції Кові О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та скасувати дану постанову.

Посилається в позові на те, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, 02 березня 2017 року о 15.39 по вул.Володимирська, 13 в м.Києві позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 зупинився другим рядом, чим порушив п.15.4 ПДР та не мав при собі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, чим порушив п.2.1 «Г» ПДР. Як вказано в постанові, своїми діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Насправді мали місце зовсім інші обставини, оскільки позивач підійшов до автомобіля, який вже був припаркований та побачив працівників поліції, які складали постанову. При цьому працівники поліції не з»ясували хто саме керував автомобілем, не встановлювали особу правопорушника. Відповідачем не було надано будь-яких документів, які містять інформацію про порушення позивачем ПДР.

Він заперечив дане порушення та на вимогу інспектора надав посвідчення водія, однак інспектор склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Виходячи з цього, вважає дії відповідача протиправними і просить задовольнити позов.

Представник позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки відповідач суд до відома не поставив.

Виходячи з цього, на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 02 березня 2017 року інспектором роти № 10 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Кові О.В. винесено постанову серії АР № 610394 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 02.03.2017 о 15.39 по вул.Володимирська, 13 в м.Києві позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 зупинився другим рядом, чим порушив п.15.4 ПДР та не мав при собі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу чим порушив п.2.1 «Г» ПДР.

Диспозиція частини 1 статті 126 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В свою чергу порушення правил зупинки та стоянки транспортних засобів тягнуть за собою відповідальність за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Такі випадки визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 цього Закону встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, законом визначено випадки, за яких водій транспортного засобу зобов»язаний пред»являти поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається зі змісту постанови позивач порушив правила зупинки, що тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

В той же час, відповідачем була винесена постанова щодо позивача за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме: в зв»язку з відсутністю у водія транспортного засобу страхового полісу.

Як зазначено в вище приведеній нормі закону це не є причиною, яка давала підстави поліцейському зупиняти транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Наявність чи відсутність у водія страхового полісу, з точки зору ст.35 Закону України « Про національну поліцію», не могла бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не могла бути встановлена поліцейським.

Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати страховий поліс, були відсутні.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;.

Такими документами, зазначеними в п.2.1 Правил, є посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон). у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС, на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В той же час, слід звернути увагу на те, що Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто підзаконним нормативним актом, а підстави, за яких поліцейський наділений правом вимагати страховий поліс, визначено законом.

З точки зору закону підзаконний акт- це нормативний акт, що приймається уповноваженими нормотворчими суб'єктами на основі і на виконання законів і не повинні суперечити їм.

Крім того, підстави зупинки транспортного засобу позивача, зазначені в постанові, суперечать підставам, викладеним у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач, не з»явившись до суду, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надав, приведені ним твердження не спростував.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.122, 126, 222, 251 КУпАП, ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 99, 100, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №10 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві ДПП лейтенанта поліції Кові О.В. щодо винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора роти №10 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Києві ДПП лейтенанта поліції Кові О.В. в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 610394 від 02 берерзня 2017 року відносно ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнір С.І.