Справа № 404/2272/17 (2-а/404/308/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2017 рокусправа № 404/2272/17 (2-а/404/308/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дурасової Ю.В.

судді: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2017 (суддя Панфілова А.В.)

у справі за адміністративним позовом Кропивницького об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим провадженням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позов до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим провадженням.

Позов обґрунтовано тим, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 знаходився виконавчий лист про зобов'язання управлінням за рішенням суду по справі № 2а/16102/11, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 09.02.2011 року до змін у законодавстві або зміни соціального статусу особи, з урахуванням різниці яка виплачена у цей період.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, прийняту державним виконавцем Донцовою О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 31.03.2017 року по ВП № 51651291.

Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 12800 грн., прийняту державним виконавцем Донцовою О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 31.03.2017 року по ВП № 51651291.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що частиною 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» законодавець закріпив випадки, при яких виконавчий збір не стягується, серед яких і якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Цей закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Отже, держава гарантувала виконання судових рішень зобов'язального характеру в порядку визначеному ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». На сьогодні виплати проводяться через органи Казначейства за актами складеними уповноваженими державними виконавцями та переданими до органів Казначейства згідно Порядку , затвердженого Постановою КМУ №440 від 03.09.2014 року на виконання ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем (Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Щодо юрисдикції. Вважає, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві, повинні розглядатися відповідним адміністративним судом, натомість позов подано позивачем до Кіровського районного суду м. Кіровограда як до суду, що видав виконавчий лист. Щодо суті спору. Рішення, що підлягало виконанню є рішенням зобов'язального характеру, а резолютивна частина виконавчого документу, що підлягає виконанню не містить зобов'язання щодо стягнення коштів з боржника. Таким чином вказане рішення не підлягає виконанню в порядку визначеному Постановою КМУ №845 від 3 серпня 2011 року. Вказаний виконавчий документ підлягає виконанню відділом примусового виконання в порядку визначеному ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності з 01.01.2013 року, яким визначено, що дані виплати можливі тільки через органи Казначейства, а рішення суду, що підлягає виконанню набрало чинності 08.01.2014 року, тобто після набрання чинності зазначеним законом та не підлягає виконанню в порядку визначеному Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою затвердженого Постановою КМУ №440 від 03.09.2014 року. На сьогодні виплати проводяться через органи Казначейства згідно Порядку №440.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що Управління ПФУ не визнає апеляційну скаргу. Посилається, на п. 5 ст. 18 КАС України, згідно якого передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 18 підсудні саме місцевим загальним судам як адміністративним судам. Зазначає, що виконавче провадження №51651291 було відкрито на підставі рішення суду за заявою ОСОБА_3 за виконавчим листом по справі №2а/16102/11 про зобов'язання управління здійснити перерахунок та виплату Мельникову С.В державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімаль6ної пенсії за віком. Управлінням виконане дане рішення суду при цьому управління отримало постанову про стягнення з боржника витрат на виконавче провадження по ВП №51651291 та постанову про стягнення виконавчого збору по ВП №51651291. Дані постанови датовані 31.03.2017 року. І стосуються саме виконавчого листа по справі №2а/16102/11 за яким і було відкрито ВП №51651291. Номера ВП повністю співпадають з номером ВП по виконавчому листі, виданому по справі №2а/16102/11. Держава гарантувала виконання судових рішень зобов'язального характеру в порядку визначеному ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Управлінням проведено нарахування про що повідомлено державного виконавця нарахування проведено довідку видано та повідомлено державного виконавця про суму нарахування за рішенням суду. Крім того законодавством визначено, що судовий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку встановленому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Отже, судом першої інстанції правомірно скасовано постанову про стягнення виконавчого збору по ВП №51651291 від 31.03.2017 року. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не /фіксувалося технічними засобами. Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист виконавчий лист №2а-16102/11 від 07.07.2016 Кіровський районний суд м. Кіровограда про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 09 лютого 2011 року до змін у законодавстві або зміни соціального статусу особи, з урахуванням різниці яка була виплачена у цей період.

Державним виконавцем на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25, 75 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-14, 14.07.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням строку його виконання, копії якої супровідним листом направлено сторонам виконавчого провадження.

У зв'язку з тим, що - Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України, 04.10.2016 року постановою державного виконавця винесеної на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда №2а-16102 - сторону виконавчого провадження, а саме боржника - УПФУ в м. Кіровограді замінено на Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

Постановою державного виконавця від 31.03.2017 року змінено назву сторони виконавчого провадження, а саме змінено назву боржника виконавчого провадження Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

До відділу боржником за вих. №3340/15-21 від 25.07.2016 р. надано листа про виконання рішення суду в частині нарахування коштів за період визначений рішенням суду, що складає 24217,41 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Бюджетного кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження"

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно з п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно вказав, що зазначені вище обставини робили не можливим виконання рішення суду у визначений ним спосіб.

Відповідно до Закону рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії (рішення зобов'язального характеру), виконується державним виконавцем в порядку передбаченому ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Так, ст. 63 зазначеного Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу до судового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Отже, зі змісту даної статті вбачається, що застосування державним виконавцем таких заходів примусового виконання можливе лише за наявності поважності причин невиконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 21, 23, 25, 30 Бюджетного кодексу України державна установа (організація), яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобов'язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на ці цілі для погашення певної заборгованості вбачається поважність причин невиконання боржником у частині здійснення виплат.

Отже, суд першої інстанції правильно визначився, що вищевикладене свідчить про те, що у даному випадку існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду та роблять неможливим виконання рішення суду у визначений ним спосіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України (у редакції від 03.08.2017) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Матеріали справи підтверджують, що у зв'язку з вищезазначеним, державний виконавець звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення з проханням змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист №2а-16102/11 рід 07.07.2016 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 09 лютого 2011 року до змін у законодавстві або зміни соціального статусу особи, з урахуванням різниці яка була виплачена у цей період шляхом стягнення з Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 24 217,41 грн.

Як наслідок, Ухвалою Кіровського районного суду у вказаній справі від 09.02.2017 року, що надійшла до відділу з датою набрання чинності 15.03.2017 року у задоволенні заяви старшого державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення відмовлено.

Державний виконавець в межах повноважень наданих Законом вжито усіх заходів щодо примусового виконання рішення суду, на підставі якого видано зазначений виконавчий документ та 31.03.2017 року завершено виконавче провадження на підставі п.9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Стаття 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначає наслідки завершення виконавчого провадження. Зокрема частина 3 вказаної статті передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У зв'язку з чим, на підставі вище викладеного керуючись ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем 31.03.2017 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника в сумі чотирьох мінімальних заробітних плат, а саме 12800 грн., та на підставі ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 99,25 грн.

Вказану постанову направлено боржнику до виконання в порядку визначеному ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити що стаття 27 Закону України "Про виконавче провадження" дає визначення поняттю виконавчий збір. - це збір, що справляється на всій території України за примусове, виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

У зв'язку з тим, що з боржника витрати та виконавчий збір не було стягнуто, державним виконавцем на підставі ч.2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 (із змінами) направлено оскаржувані позивачем постанови до виконання до ГУ ДКСУ в Кіровоградській області.

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 11.04.2017 року ТУ ДКСУ в Кіровоградській області повернуто без виконання вищезазначені постанови державного виконавця. У зазначеному листі зазначено причину повернення, зокрема ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

Водночас, в частині 2 статті 2 вище зазначеного Закону вказано, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за яким є державний орган.

Боржником за вказаними виконавчими документами є Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, стягувачем ГТУЮ у Кіровоградській області - тобто державний орган.

При цьому, вказаним листом повідомлено, що управлінням Пенсійного фонду Кіровоградської області не відкрито рахунки в органах ДКСУ України Кіровоградської області у зв'язку з чим, відповідно до пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (зі змінами та доповненням), Головне управління не може здійснити безспірне списання коштів за вказаними постановами.

У зв'язку з чим, державним виконавцем в межах строків визначених Законом України "Про виконавче провадження" керуючись ст. ст. 26, 27, 40, 42 Закону України "Про виконавче провадження" 25.04.2017 року відкрито виконавчі провадження №53842471 та №53842862 з примусового виконання зазначених постанов.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення позову повністю, оскільки оскаржувані позивачем постанова про стягнення виконавчого збору від 31.03.2017 року, постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 31.03.2017 року АСВП №51651291 винесені старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області всупереч Закону, у зв'язку з цим позов є необґрунтованим та безпідставним.

Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України та забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України (частини 1, 3 статті 95 Конституції України).

Отже, виходячи з викладеного, бюджет Пенсійного фонду України не входить до складу Державного бюджету України, не відповідає за його зобов'язаннями, а також за зобов'язаннями бюджетів інших органів державної влади та місцевого самоврядування.

Тому кошти, які нараховані та включені для виплати позивачеві будуть виплачені за наявності відповідного фінансування через органи Казначейства згідно встановленого порядку. Виплата зазначених коштів залежить виключно від фінансування за рахунок Державного бюджету України.

З 15.04.2013 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України згідно якої внесено зміни до Постанови № 845 від 03.08.2011 року щодо способу виконання даних рішень суду без участі органів Пенсійного фонду, дані рішення будуть виконуватися Казначейством, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Так як саме з 15.04.2013 року визначено порядок виконання рішень зобов'язального характеру в такому ж порядку як і рішень про стягнення. Тим паче на момент винесення оскаржуваних постанов вже діяв Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в редакції, яка набрала чинності з 15.10.2013 року. Яким визначено, що дані виплати можливі тільки через органи Казначейства, а в разі їх передбачення в Державному бюджеті на відповідний рік, саме так зазначено в Перехідних положеннях Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Тобто нарахування проведено після припинення фінансування на державному рівні даних виплат.

На виконання зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 року прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Відповідно до п. 1,2,3 даної постанови встановлено розміри виплат, особам, які мають визначені законом статуси згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В жовтні 2011 року Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою встановлені розміри виплат особам, які мають визначені законом статуси згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2012 року.

В подальшому в постанову вносилися зміни та доповнення і на сьогодні Постанова діє в редакції зі змінами від 14.03.2014 року.

Держава гарантувала виконання судових рішень зобов'язального характеру в порядку визначеному нормами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». На сьогодні виплати проводяться через органи Казначейства за актами складеними уповноваженими державними виконавцями та переданими сумами до органів Казначейства згідно Порядку Затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014р. на виконання Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець закріпив випадки, при яких виконавчий збір не стягується, серед яких і якщо виконання рішення здійснюється за "рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (п.3).

В правових нормах ст.ст.1,2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в свою чергу закріплено загальні положення та особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду. Так, цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає аргумент, зазначений в апеляційній скарзі щодо юрисдикції даної справи з огляду на пункт 5 ч. 1 ст. 18 КАС, згідно якого передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 18 підсудні саме місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2017 р. - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 19.12.2017 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 19.12.2017.

В повному обсязі постанова виготовлена 22.12.2017року.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко