Справа № 813/3887/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Справа № 813/3887/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення ГУ Держгеокадастру у Львівській області, оформлене листом від 01.09.2017 №П-10157/0-7112/6-17, яким ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області за межами населеного пункту;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування позовних вимог вказує на невідповідність відмови відповідача, оформленої листом від 01.09.2017 №П-10157/0-7112/6-17, вимогам частини 7 статті 118 та статті 34 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), на яку посилається у своєму рішенні відповідач. Відсутність мотивованих заперечень Станківської сільської ради не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вважає хибним твердження відповідача, що земельна ділянка, яку він бажає отримати, не входить до переліку земельних ділянок, які можливо передати у власність в межах норм безоплатної приватизації в ІІІ кварталі 2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, своє відношення до позову висловив у письмових запереченнях, суть яких зводиться до наступного.

Відмова ГУ Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зумовлена тим, що відповідно до інформації, наданої відділом у Стрийському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, запропонована позивачем до відведення земельна ділянка знаходиться на сільськогосподарському угідді - пасовище, яке передбачене для випасання худоби. З посиланням на положення статті 34 ЗК України вказує на те, що з метою раціонального використання та охорони земель земельні ділянки, які відносяться до такої категорії як пасовища, можуть бути надані лише в оренду. Також підставою для відмови у наданні такого дозволу слугувала інформація на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Львівській області про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у ІІІ кварталі 2017 року, до якого не включена пропонована позивачем земельна ділянка. Окрім цього, відсутнє погодження Станківської сільської ради про надання відповідного дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як це передбачено дорученням Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішенням колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 та дорученням Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15. Вважає відмову від 01.09.2017 №П-10157/0-7112/6-17 законною. Просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 30.10.2017 позовну заяву ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишено без руху та надано термін для усунення недоліків до 15.11.2017.

Ухвалами суду від 16.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі та закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03.08.2017 ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га, що розташована за межами населеного пункту на території Станківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

До заяви було долучено копії таких документів: графічний матеріал місця розташування земельної ділянки, копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Листом від 01.09.2017 №П-10157/0-7112/6-17 ГУ Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відмова мотивована тим, що відповідно до інформації, наданої відділом у Стрийському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, запропонована позивачем до відведення земельна ділянка знаходиться на сільськогосподарських угіддях - пасовища.

Тому дана земельна ділянка у відповідності до статті 34 ЗК України може надаватись громадянам в оренду для випасання худоби.

З посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», листом також повідомлено, що на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у ІІІ кварталі 2017 року.

Пропонована ОСОБА_2 до відведення земельна ділянка в даному переліку відсутня, тому вирішення даного питання по суті стане можливим після внесення відображеної на картографічних матеріалах земельної ділянки, поданої у його клопотанні, до переліку та розміщення її на сайті.

Крім цього, лист від 01.09.2017 №П-10157/0-7112/6-17 ГУ Держгеокадастру у Львівській області містить посилання на доручення Віце-прем'єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держемагенства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 ГУ Держгеокадастру у Львівській області, відповідно до яких при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

При вирішення даного спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до пункту б частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно до визначених статтею 122 ЗК України повноважень органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З наданої відділом у Стрийському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області інформації встановлено, що земельна ділянка, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення якої звертався ОСОБА_2, знаходиться на сільськогосподарських угіддях - пасовища.

На думку відповідача, вказана земельна ділянка може бути виділена виключно в оренду для сінокосіння і випасання худоби, а не у власність для ведення особистого селянського господарства, та посилається при цьому на положення статті 34 ЗК України.

Відповідно до статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Проте суд зазначає, що норми даної статті передбачають лише можливість передачі конкретної земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби та право особи на отримання в оренду такої ділянки і не можуть звужувати та у будь-який інший спосіб впливати на права інших осіб, які бажають отримати земельну ділянку у власність чи оренду для інших цілей, передбачених законодавством.

Тому застосування ГУ Держгеокадастру у Львівській області положень статті 34 ЗК України при розгляді заяви ОСОБА_2 є помилковим.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 №К/800/25862/16.

Щодо позиції Станківської сільської ради про можливість надання відповідного дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.02.2015 №14, Головне управління є територіальним органом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане, яке відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України (підпункт 12 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що у зв'язку із надходженням клопотання ОСОБА_2, ГУ Держгеокадастру листом від 16.08.2017 №18-13-0.31-11118/2-17 звернулося до Голови Станківської сільської ради Стрийського району з проханням перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови території населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади, а також висловити позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_2

Відповідно до Доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішенням колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014з 15.10.2014 запроваджено обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпоряджання землями сільськогосподарського призначення державної власності шляхом обов'язкового направлення на розгляд місцевих рад на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою відповідних погоджень.

У зв'язку з цим суд звертає увагу на таке.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 введено в дію ряд рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1:

2. Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою:

2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення:

зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання;

інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Системний аналіз положень рішення колегії Держземагенства України №2/1 дає підстави стверджувати, що підставою відмови заявнику може бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч.7 ст.118 та ч.3 ст.123 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк. За відсутності мотивованих заперечень ГУ Держземагенства повинен забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку.

Судом встановлено, що Станківська сільрада не надала відповіді на звернення ГУ Держземагенства у Львівській області від 16.08.2017 №18-13-0.31-11118/2-17, що свідчить про відсутність заперечень з боку органу місцевого самоврядування.

Самі по собі доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд звертає увагу на те, що лише частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Щодо відсутності земельної ділянки в переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані власність громадянам ІІІ кварталі 2017 року на території Львівської області, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Відповідно до вказаної Стратегії Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою:

Sбп = Sаук x 0,25,

де Sбп- площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області;

Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

17.07.2017 на виконання постанови КМУ від 07.06.2017 №413 ГУ Держгеокадастру у Львівській області видано наказ №184 «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2017 року на території Львівської області».

Земельна ділянка, на яку претендує позивач, дійсно у даному переліку відсутня.

Проте суд звертає увагу на те, що постановою КМУ від 07.06.2017 №413 не встановлено заборони надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати інші, ніж включені до переліку, земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області за межами населеного пункту.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку рішенню відповідача про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, оформленому листом від 01.09.2017 №Л-10157/0-7112/6-17, суд дійшов висновку що воно не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам Земельного кодексу України, тому його слід визнати незаконним та скасувати.

Ураховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача, виходячи із положень пункту 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 та наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд вважає за можливе зобов'язати відповідача надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області за межами населеного пункту, оскільки це не пов'язано із здійсненням відповідачем владних повноважень під час адміністративних процедур.

Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Львівській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 280 грн, сплаченого позивачем за квитанціями №174 від 26.10.2017 та №18 від 06.11.2017.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, оформлене листом від 01.09.2017 №Л-10157/0-7112/6-17, яким ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держагеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області за межами населеного пункту.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_2 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 січня 2018 року.

Суддя О.П. Хома