Справа № 755/3814/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/3814/16-а Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Астахова О.О
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А,

Літвіної Н.М.,

за участю

секретаря судового засідання Капші А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року (повний текст постанови складено 14 листопада 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозова Анастасія Ігорівна про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в порядку, передбаченому частиною 9 статті 267 КАС України,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якій просить зобов'язати пенсійний орган подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту прийняти рішення про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Крім того, просить постановити окрему ухвалу відповідно до п. 2 ст. 267 КАС України щодо накладення штрафу персонально на керівника пенсійного органу у максимальному розмірі у зв'язку з невиконанням рішення суду.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року ( з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17 листопада 2017 року) заяву ОСОБА_3 про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 267 КАС України - задоволено частково. Визнано протиправним розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 883079 від 14.09.2016 року у частині визначеного розміру пенсії ОСОБА_3 у сумі 13 619,97 грн. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, як таку, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує, зокрема, тим, що судом першої інстанції в порушення вимог п.9 ст. 267 КАС України прийнято до розгляду заяву, яка подана ОСОБА_3 з пропуском строку. Також апелянт звертає увагу суду на те, що у своїй заяві про визнання протиправними рішень Управління ОСОБА_3 взагалі не піднімалося, питання щодо суми обрахування, які необхідно взяти Управлінню при перерахунку пенсії відповідно до довідки наданої Вищим адміністративним судом України. Крім того, апелянт зазначає, що ухвала про роз'яснення була винесена 22 грудня 2016 року, в той час як сама постанова суду, яку роз'яснено була вже виконана, більше того у жовтня 2016 року позивачу було виплачено кошти відповідно до вищезазначеного рішення суду.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року визнано дії Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні перерахунку пенсії, як непрацюючому державному службовцю із розрахунку 90% від заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перерахунок) пенсії виданої Вищим адміністративним судом України за № 393 від 21.12.2015 року - неправомірними. Зобов'язано Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії, як непрацюючому державному службовцю із розрахунку 90% від заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перерахунок) пенсії виданої Вищим адміністративним судом України за № 393 від 21.12.2015 року з 21.12.2015 року (а.с.36-38).

Означена постанова суду набрала законної сили 02.07.2016 року (а.с. 59).

27.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/3814/16-а на виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року.

Відповідно до розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №883079 від 14.09.2016 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та зазначено, що її розмір виходячи з розрахунку 90 % заробітної плати державного службовця з обмеженням, становить 13 619,97 грн. та додаткова пенсія як потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії становить 170,82 грн. Розмір фактичних виплат пенсії ОСОБА_3 без урахування доплат становить 10740,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року заяву ОСОБА_3 про роз'яснення постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року - задоволено. Роз'яснено, що зазначеною постановою зобов'язано Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок ОСОБА_3, як непрацюючому державному службовцю, саме у розмірі 90 %, виходячи із заробітної плати державного службовця відповідно до довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перерахунок) пенсії виданої Вищим адміністративним судом України за № 393 від 21.12.2015 року саме у розмірі 23 426,00 грн., починаючи з 21.12.2015 року, тобто без обмеження її максимального розміру (а.с.77-78).

Вказана ухвала суду в апеляційному порядку пенсійним органом не оскаржена, під час її проголошення були присутніми сторона позивача та представника відповідача.

За таких обставин, зазначена ухвала Дніпровського районного суду м. Києва набрала законної сили 28 грудня 2016 року.

13.01.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53232022 на підставі виконавчого документа та зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 94-95).

За невиконання вимог державного виконавця у виконавчому провадженні №53232022 на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві накладено штраф.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи заяву позивача про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 883079 від 14.09.2016 року обмежено розмір пенсії ОСОБА_3 10740 грн., що не відповідає постанові суду від 18.04.2016 року та ухвалі про її роз'яснення від 22.12.2016 року де зазначено, що пенсія позивачу здійснюється без обмеження її максимального розміру.

Колегія суддів погоджується із такою позицією суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи пенсійного органу щодо порушення позивачем строку звернення із заявою встановлення судового контролю, колегія суддів зазначає, що частиною 9 ст. 267 КАС України (в редакції чинній на час звернення із такою заявою) передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Аналогічні норми передбачені новою редакцією КАС України в статті 383, яка чинна на момент розгляду апеляційної скарги.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач 27 січня 2017 року звертався із заявою про невиконання рішення суду.

22 лютого 2017 року Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві отримано звернення позивача в якому він зазначав про невідповідність призначеної пенсії, що підтверджується підписом уповноваженого представника управління в повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.96-97).

Заява про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі, подана позивачем до суду 01 березня 2017 року, тобто в порядку та строки, передбачені частиною 9 статті 267 КАС України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неможливості виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року з врахуванням ухвали про її роз'яснення, оскільки така була виконана в добровільному порядку ще до його роз'яснення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За положеннями ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Частиною 1 ст. 255 КАС України (в редакції чинній на час звернення із даною заявою) вказано, що постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Аналогічні норми передбачені новою редакцією КАС України, яка чинна на момент розгляду апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи.

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджється з висновком суду першої інстанції, що незгода із судовими рішеннями у даній справі, є підставою для їх оскарження у Київському апеляційному адміністративному суді. Порядок і строк такого оскарження судом було роз'яснено. Проте, така не згода не є підставою для невиконання судового рішення.

Встановлено, що розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 883079 від 14.09.2016 року обмежено розмір пенсії ОСОБА_3 10740 грн., що не відповідає постанові суду від 18.04.2016 року та ухвалі про її роз'яснення від 22.12.2016 року де зазначено, що пенсія позивачу здійснюється без обмеження її максимального розміру.

За таких обставин, суд, враховуючи, що рішення суду у адміністративній справі № 755/3814/16-а не виконується, приходить до висновку про необґрунтованість доводів пенсійного органу щодо правомірності розпорядження відповідача № 883079 від 14.09.2016 року у частині визначеного розміру пенсії ОСОБА_3 у сумі 13 619,97 грн.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладений на нього обов'язок доказування правомірності власних рішень, дій чи бездіяльності, визначений положеннями ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 січня 2018 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

Н.М. Літвіна