Справа № 824/899/17-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

15 січня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/899/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (позивач) до Військової частини - польова пошта № НОМЕР_1 (відповідач) про визнання контракту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:
В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просив визнати недійсним пункт 8 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 14.10.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28.11.2017 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Копію вказаної ухвали позивач отримав 03.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно було у встановлений строк обґрунтувати дотримання ним місячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України №2747-IV або подати обґрунтоване клопотання про визнання поважними причин пропуску такого строку звернення до суду та докази на його підтвердження.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 28.11.2017 року, 15.01.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшов адміністративний позов в новій редакції в якому останній обґрунтовує поважність причин пропуску строку на звернення до суду. Так представник позивача вказує, що 14.02.2017 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. Зазначив, що на момент підписання контракту позивачу було 19 років, а тому він не усвідомлював всю відповідальність своїх дій, більше того до моменту підписання контракту його переконували в тому, що будуть забезпечувати всім необхідним під час дії контракту, чого насправді не було.

Після підписання контракту, позивача було відправлено в гарячу точку АТО, де він знаходився майже до кінця жовтня 2017 року. Після того, коли позивач зрозумів, що умови контракту не відповідають дійсності, позивач покинув зону АТО та звернувся до юристів ТОВ "Асоціація Ваша Надія", які в тижневий термін підготували даний адміністративний позов, з яким позивач 27.11.2017 року звернувся до суду.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню, з таких підстав.

В поданому до суду адміністративному позові, позивач оскаржує пункт 8 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 14.02.2017 року, який укладено між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 . Оскаржуваним п.8 вказаного контракту передбачено "Інші умови контракту": не менше одного року виконувати бойові завдання у зоні АТО.

Отже, спірні правовідносини пов`язані з проходженням позивачем військової (публічної) служби за контрактом у Збройних Силах України.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України №2747-IV (в редакції чинній на момент звернення до суду з даним позовом) адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України №2747-IV для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зауважує, що вказані положення ст. 99 КАС України №2747-IV кореспондуються з положеннями частин першої та п`ятою статті 122 КАС України №2147-VIII відповідно до яких позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-ІV визначено, що суди при розгляді справ застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім цього, згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Варто зазначити, що початок перебігу строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як зазначалось вище, в поданому до суду адміністративному позові позивач оскаржує пункт 8 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 14.02.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний Контракт позивачем підписано 14.02.2017 року та набрав чинності з 14.02.2017 року. Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.02.2017 року №22 позивача - ОСОБА_1 з 14.02.2017 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення за нормою №1 з обіду 14.02.2017 року, призначено на посади курсантів відповідної спеціальності та вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Примірник вказаного контракту позивач отримав та ознайомився з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.02.2017 року №22 - 14.02.2017 року.

З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач про порушення своїх прав та інтересів міг та повинен був дізнатись 14.02.2017 року - під час підписання та отримання ним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

При цьому, суд вважає безпідставними та необгрунтованими твердження представника позивача про те, що строк звернення до адміністративного суду необхідно відраховувати з моменту коли позивач, перебуваючи у зоні АТО, зрозумів, що умови контракту не відповідають дійсності.

Також суд вважає безпідставним обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду тим, що на момент підписання контракту позивачу було 19 років, а тому він не усвідомлював всю відповідальність своїх дій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Зважаючи на те, що на момент підписання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, позивач досягнув вісімнадцяти років, суд вважає, що позивач усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не відноситься до таких, що унеможливлювали або ускладнювали можливість звернення позивача до адміністративного суду в межах встановленого законодавством місячного строку та не є поважними.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, в тому числі, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Виходячи з наведеного та враховуючи те, що позивач звернуся до суду з позовом 27.11.2017 року, в той час як про порушення своїх прав та інтересів він міг та повинен був дізнатись 14.02.2017 року, підписавши контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, тобто після закінчення місячного строку встановленого законом на звернення до суду щодо проходження публічної служби, а вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви та застосування процесуальних наслідків, передбачених статтею 169 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачу.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.О. Григораш