Справа № 381/4618/17
Суддя: Чернишова Є. Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області старшого сержанта ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07.12.2017 року в нічний час він керував автомобілем «ІЖ 27175», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Фастові. Працівник поліції, вийшовши із службового автомобіля, підійшов до нього та представився, надав своє службове посвідчення інспектора сектору реагування патрульної поліції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГНУП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, та повідомив його причину зупинки та суть скоєного правопорушення. Зокрема повідомив, що він допустив порушення вимог п. 16.2 ПДР України, на що позивачем були надані усні пояснення, зокрема він повідомив, що будь-кого з пішоходів, яким він нібито не надав дорогу під час виконання маневру, він не бачив, оскільки їх не було. Також інспектора поліції було запитано, чи є в нього докази вказаного ним на його адресу правопорушення, зокрема фото-відео фіксація чи покази свідків, на що інспектор Шпитко І.О. нічого не відповів. Після чого була складена постанова серії НК №455809 від 07.12.2017 року про накладання адміністративного стягнення за ст. 122 КУпАП, якою на позивача накладений штраф в розмірі 425 грн.

Із вказаною постановою позивач не згоден, вважає її протиправною та необґрунтованою, оскільки прийнята відповідачем за відсутності підстав для цього.

На підставі зазначеного просив скасувати постанову серії НК №455809 від 07.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГНУП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 за ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., та провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладені у позовній заяві.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГНУП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надавши суду відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що факт порушення мав місце, про що свідчить постанова з підписом гр. ОСОБА_1, а також перед підписом якого було ознайомлено із ст. ст. 63, 268 КУпАП. Крім того, після зупинки та порушення п. 16.2 ПДР України у гр. ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, йому було запропоновано проїхати до Фастівської ЦРЛ на проходження тесту на вживання алкоголя на що позивач погодився. В приміщенні Фастівської ЦРЛ було встановлено факту вживання алкоголю, де було складено відповідний протокол та пізніше направлений до суду для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому коли гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння він міг не звернути увагу на проїзну частину де в цей час переходив дорогу пішохід, так як керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння знижує увагу та швидкість реакції. На підставі зазначеного вважає, що постанова винесена правомірно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, 07 грудня 2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ІЖ 27175», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Шевченка - вул. Брандта був зупинений інспектором сектору реагування патрульної поліції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГНУП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3.

Постановою серії НК № 455809 від 07.12.2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

При цьому, згідно вказаної постанови вбачається, що 07.12.2017 року об 00 год. 10 хв. в м. Фастові ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ІЖ 27175», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Шевченка - вул. Брандта при повороті ліворуч не дав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п. 16.2 ПДР України.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, суду не надано доказів скоєння позивачем правопорушення відображеного у постанові від 07.12.2017 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Не надано також пояснень свідків, якими у даному випадку могли були бути пішоходи, яких, за твердженням відповідача, не дав дорогу позивач при здійсненні повороту.

На питання суду відповідач пояснив, що відео реєстратор у патрульній машині на той час не працював, а пішоходи швидко пішли з місця події, тому не були залучені як свідки.

З наведеного виходить, що відповідачем не було доведено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб»єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В той же час, відповідач будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та рішень суду не надав.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення від 07.12.2017 року серії НК № 455809 скасувати та справу провадженням закрити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 7, 245, 251,258, 283, 284, 293 КУПАП та керуючись статтями КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області старшого сержанта ОСОБА_3 серії НК №455809 від 07.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення у повному обсязі складено 12 січня 2018 року.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області в порядку КАС України.

Головуючий суддя Є.Ю.Чернишова