Справа № П/811/1172/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

11.01.2018 Київ К/9901/2157/17 П/811/1172/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

16 листопада 2017 року заявник звернувся до Вищого адміністративного суду України з указаною касаційною скаргою.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 листопада 2017 року скаргу залишив без руху на підставі частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка була чинна на час вирішення питання прийняття касаційної скарги, у зв'язку з пропуском скаржником установленого статтею 212 зазначеного Кодексу строку на касаційне оскарження. Заявникові надано строк у тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги та роз'яснено, що їх не усунення є підставною для відмови у відкритті касаційного провадження.

Копію зазначеної ухвали вручено скаржникові 07 грудня 2017 року, що підтверджується відомостями УДППЗ «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор 531).

20 грудня 2017 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з підпунктом 12 цього ж пункту заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що судом апеляційної інстанції справу розглянуто у відкритому судовому засіданні 18 жовтня 2017 року, а касаційну скаргу подано 16 листопада 2017 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Під час звернення до суду касаційної інстанції заявник просив поновити строк касаційного оскарження, посилаючись на стан здоров'я та отримання копії оскаржуваного судового рішення із запізненням.

В ухвалі від 22 листопада 2017 року Вищий адміністративний суд України констатував, що позивач, порушуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, не надав жодних доказів, які б підтвердили поважність причин його пропуску, що й стало підставою для залишення касаційної скарги без руху.

На виконання зазначеної ухвали скаржник подав заяву від 05 січня 2018 року, яка надійшла до суду касаційної інстанції 10 січня 2018 року, про поновлення строку на касаційне оскарження. Заява мотивована неможливістю вчасного звернення з касаційною скаргою через загострення хронічної хвороби.

Однак, доказів наявності на час спливу строку на касаційне оскарження (жовтень-листопад 2017 року) загострення хронічної хвороби чи інших обставин, які б об'єктивно зумовили неможливість звернення з касаційною скаргою в установлений законом строк, до заяви не додано.

Відповідно до правил абзаців першого, другого частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та звернення з цією касаційною скаргою, касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Аналогічні положення закріплені у чинній редакції КАС України.

Так, згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз указаних положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що у випадку залишення касаційної скарги без руху з підстав неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні з касаційною скаргою і яким суд уже надав оцінку, та надати докази на підтвердження таким підставам.

Разом із цим, у заяві від 05 січня 2018 року скаржник повторно навів обставини, на які посилався при зверненні з касаційною скаргою, та, як вже зазначено, доказів на їх підтвердження не надав.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та задоволення згаданої заяви.

Пунктом 4 частини першої статті 333 цього ж Кодексу обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 248, 333, підпунктами 4, 12 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець