Справа № 815/4199/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/4199/17

Справа № 815/4199/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Аракелян М.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Південна будівельна компанія” до Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Відділу архітектури та містобудування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.04.2017 ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» (далі – Кооператив) звернувся до Відділу архітектури та містобудування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області щодо отримання містобудівних умов та обмежень на будівництво середньоповерхового секційного житлового будинку в с. Крижанівка, вул. Міланська, 1 Лиманського району Одеської області. Листом від 27.04.2017 № 477/01-13/423 Кооперативу повернуто раніше поданий пакет документів на доопрацювання через невідповідність поданих документів. 03.05.2017 Кооператив повторно звернувся до Відділу із виправленими документами, але 17.05.2017 йому повторно повідомлено про невідповідність цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні та невідповідність графічних матеріалів. 07.06.2017 позивач втретє звернувся до Відділу із відповідним пакетом документів, за результатами опрацювання якого листом від 14.06.2017 Відділ вкотре повернув документи у зв’язку із невідповідністю призначення земельної ділянки. На думку позивача, такі дії Відділ є неправомірними, оскільки єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Однак Відділ обґрунтовує відмову необхідністю Кооперативу сперше змінити цільове призначення земельної ділянки і після цього звертатися щодо отримання містобудівних умов та обмежень. Натомість наміри забудови вищезазначеної земельної ділянки Кооперативом співпадають з положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Зважаючи на необґрунтованість відмови у наданні містобудівних умов та обмежень на будівництво, позивач звернувся до суду за судовим захистом.

Ухвалою суду від 31.08.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.09.2017 провадження по справі зупинено за клопотанням представника відповідача для належного сповіщення позивача про дату час, та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.10.2017 продовжено встановлений ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 року строк зупинення провадження до 06.11.2017 року.

Ухвалою суду від 06.11.2017 продовжено встановлений ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 року строк зупинення провадження до 23.11.2017 року.

Ухвалою суду від 11.12.2017 провадження у справі поновлено.

11.12.2017 до канцелярії суду від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно наданих до суду заперечень Відділу архітектури та містобудування Лиманської районної державної адміністрації Одеської, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що Відділом у повній відповідності до вимог законодавства розглянуто звернення позивача та надано законну та вичерпну відповідь щодо неможливості видачі містобудівних умов та обмежень із зазначенням причин, а також роз’яснено порядок усунення встановлених недоліків. Зважаючи на необґрунтованість адміністративного позову, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч.6 ст.128 КАС України (в редакції КАС України станом на 11.12.2017) суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що 13.04.2017 Кооператив звернувся до Відділу архітектури та містобудування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області щодо отримання містобудівних умов та обмежень на будівництво середньоповерхового секційного житлового будинку в с. Крижанівка, вул. Міланська, 1 Лиманського району Одеської області.

За результатами опрацювання поданого пакету документів Відділ листом від 27.04.2017 № 477/01-13/423 направив відповідь на адресу Кооперативу, згідно з якою графічні матеріали містять недоліки (розташування існуючих будівель та споруд відображених на генеральному плані, з урахуванням прив’язок до проектуємого об’єкта будівництва не відповідає наданому топографічному плану земельної ділянки, існуючій містобудівній ситуацій на поточний час та положенням Детального плану території с. Крижанівка в межах кварталу 18). Крім того, комплект наданих документів не відповідав вимогам п.2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, у зв’язку із відсутністю засвідченої в установленому порядку копії документу про право власності (користування) земельною ділянкою. У зв’язку із виявленими недоліками Відділ повернув документи на доопрацювання.

03.05.2017 Кооператив повторно звернувся до Відділу архітектури та містобудування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області щодо отримання містобудівних умов та обмежень на будівництво середньоповерхового секційного житлового будинку в с. Крижанівка, вул. Міланська, 1 Лиманського району Одеської області із пакетом документів (лист за вих. №06/17).

07.06.2017 Кооператив знов звернувся до Відділу архітектури та містобудування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області щодо отримання містобудівних умов та обмежень на будівництво середньоповерхового секційного житлового будинку в с. Крижанівка, вул. Міланська, 1 Лиманського району Одеської області із пакетом документів за вих. № 07/17.

За результатами опрацювання поданого пакету документів Відділ листом від 14.06.2017 № 740/01-13/633 направив відповідь на адресу Кооперативу, згідно з якою зауваження, викладені у листі Відділу від 17.05.2017 № 550/01-13/448 Кооперативом не враховано та недоліки не усунено. Роз’яснено вимоги ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та повідомлено, що цільове призначення земельної ділянки, на якій Кооперативом планується будівництво, не відповідає містобудівній документації, на підставі чого документи повернуто на доопрацювання та повідомлено, що Відділ повернеться до розгляду звернення після усунення зауважень.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на Лиманську району державну адміністрацію покладені повноваження в галузі містобудування, житлово-комунального господарства, побутового, торгового обслуговування, транспорту і зв’язку.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об’єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об’єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідним уповноваженим органом у розумінні ст.29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» на території Лиманського району є відділ містобудування та архітектури Лиманської районної державної адміністрації.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено обов’язок фізичної або юридичної особи при намірі забудови земельної ділянки, яка перебуває у власності або користуванні такої особи, отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об’єкта будівництва.

Згідно чинного законодавства замовником містобудівних умов та обмежень для проектування об’єкта будівництва є власник земельної ділянки, або якщо така земельна ділянка знаходиться в користуванні, - особа, якій належить право користування.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таке право власності або користування у позивача на вказані у позовних вимогах земельні ділянки може виникнути лише після державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об’єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Законом чітко визначена форма відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а саме - лист з обґрунтуванням підстав, що відповідно до вимог законодавства було дотримано Відділом містобудування та архітектури Лиманської районної державної адміністрації за результатами розгляду звернень позивача. При цьому відмова у формі листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання, є передбаченою Законом формою реагування на заяви замовника, отже не може вважатись неправомірною.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Як вбачається із листів Відділу, позивачу вказано на обставину неможливості забудови земельних ділянок з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) багатоквартирним будинком з мансардним поверхом та надано роз’яснення, яким чином в межах законодавства можливо виправити такі невідповідності, а саме, шляхом зміни цільового призначення земельних ділянок.

Щодо доводів сторони позивача про те, що посадовими особами відділу містобудування та архітектури Лиманської райдержадміністрації Одеської області помилково тлумачиться стаття 20 Земельного кодексу України, а наміри забудови вищевказаної ділянки збігаються з положеннями містобудівної документації, суд зазначає, що посилання позивача на ч.5 зазначеної статті в спірних правовідносинах помилкове, оскільки здійснено в аспекті використання земельної ділянки, а не можливості будівництва на земельній ділянці.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1.4. Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року за № 548 (надалі по тексту – Наказ ДКУЗР № 548) КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об’єктів.

Так, землі, які відносять до категорії «землі житлової та громадської забудови», підкатегорії «землі громадської забудови», передбачають наступні види цільового призначення: для будівництва і обслуговування, зокрема: 1) будівель органів державної влади та місцевого самоврядування; 2) будівель закладів освіти; 3) будівель закладів охорони здоров’я та соціальної допомоги; 4) будівель громадських та релігійних організацій; 5) будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування; 6) будівель екстериторіальних організацій та органів; 7) будівель торгівлі; 8) об’єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; 9) будівель кредитно-фінансових установ; 10) будівель ринкової інфраструктури; 11) будівель і споруд закладів науки; 12) будівель закладів комунального обслуговування; 13) будівель закладів побутового обслуговування; 14) для розміщення та постійної діяльності органів МНС; 15) інших будівель громадської забудови; 16) для цілей підрозділів 03.01 - 03.15 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду. Що ж стосується підкатегорії «землі житлової забудови», то вона передбачає будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); колективне житлове будівництво; будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; будівництво і обслуговування будівель тимчасового проживання; будівництво індивідуальних гаражів; колективне гаражне будівництва; іншу житлову забудову; цілі підрозділів 02.01-02.07 та збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Як вже було зазначено, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до п. 3.6* ДБН 360 – 92 “Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень” при забудові вільних територій їх функціонально-планувальна і архітектурно-просторова організація, поверховість житлових будинків приймаються відповідно до архітектурно-планувальних особливостей і вимог забудови міста з урахуванням санітарно-гігієнічних, протипожежних, демографічних, архітектурно-композиційних та інших вимог, рівня інженерного обладнання, місцевих умов будівництва. Вказана вище позиція підтверджується Листом Державного комітету України по земельних ресурсах від 27.12.2006 N 14-17-7/9942. Зокрема, у вказаному листі повідомляється про те, що “земельним законодавством чітко визначено, які землі належать до тієї чи іншої категорії, та для чого вони можуть використовуватися, а саме: глава 5 Земельного кодексу України - землі сільськогосподарського призначення, глава 6 Земельного кодексу України - землі житлової та громадської забудови, глава 7 - землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, глава 8 - землі оздоровчого призначення, глава 9 - землі рекреаційного призначення, глава 10 - землі історико-культурного призначення, глава 11 – землі лісогосподарського призначення, глава 12 - землі водного фонду, глава 13 - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Таким чином, якщо земельна ділянка була надана для розміщення об'єкту чи для використання в межах будь-якої категорії відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, але через якийсь час там було розташовано інший об'єкт чи вона використовується по іншому, але в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в цьому випадку відсутнє.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Згідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Таким чином, віднесення ДПТ даної земельної ділянки до території житлово- громадської забудови є однією з підстав для її забудови.

Крім того, стаття 29 зазначеного вище закону встановлює, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

В даному випадку відповідачем виявлено невідповідність цільового призначення земельної ділянки заявленим намірам забудови, а отже невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, у зв’язку із чим обґрунтовано відмовлено Кооперативу у видачі містобудівних умов та обмежень.

Рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов’язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України (в редакції КАС України станом на 11.12.2017), ст.ст. 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Аракелян

.