Справа № 826/8940/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 листопада 2017 року № 826/8940/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ТОВ "Аскоп-Україна" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Аскоп-Україна" (надалі - Позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач-1/податковий орган), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (надалі - Відповідач-2), про визнання протиправною бездіяльності Відповідача-1 щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 2396267,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Позивача; стягнення з Державного бюджету України через Відповідача-2 на користь Позивача заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2396267,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2014 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо неподання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку про суми відшкодування податку на додану вартість, в розмірі 2396267,00 грн., заявленої позивачем до бюджетного відшкодування в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року від 17.01.2014; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В подальшому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2014 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь позивача заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2396267,00 грн. та ухвалено в цій частині нову постанову, якою позовну вимогу ТОВ «Аскоп-Україна» щодо стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2396267,00 грн. задоволено; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2396267,00 грн.; в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2014 залишено без змін.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.07.2016 скасовано вказані вище постанови, а справу направлено на новий судовий розгляд.

У зв'язку з викладеним, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2016 прсау №826/8940/14 прийнято до провадження ат призначено до вирішення в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову.

Представник податкового органу заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що станом на 01.03.2015 сума в розмірі 2396267 грн. обліковувалась в ІКП ТОВ «Аскоп-Україна». Проте, станом на 01.04.2015 після повернення в ІКП залишків сум від'ємного значення, що виникли до 01.02.2015, сума не обліковується (покрилася нарахуваннями).

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

У зв'язку з викладеним, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

В подальшому, позивачем подано заяву про зміну позовних вимог відповідно до якої позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 2 396 267,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна»; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року в розмірі 2 396 267,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17.01.2014 року та відомості про набуття такою сумою статусу узгодженої до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до податкового органу податкову декларацію від 17.01.2014 з податку на додану вартість за грудень 2013 року, в якій позивачем вказано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку -2396267,00 грн. Разом із тим, позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року на рахунок позивача.

За результатами проведеної податковим органом позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого на рахунок платника в банку у сумі 2396267,00 грн., відображених у податковій декларації з податку на додану вартість, поданій за грудень 2013 року вх. № від 17.01.2014, складено Довідку 1787/26-53-15-01/30579869 від 31.03.2014, відповідно до якої перевіркою не встановлено порушень при відображенні Позивачем у декларації за грудень 2013 року бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 2396267,00 грн.

Згідно з пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 зазначеного Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (п. 200.11 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, із вказаних вище положень ПК України вбачається обов'язок контролюючого органу (Відповідача-1) надати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, Висновок про суми відшкодування податку на додану вартість в розмірі, що підтверджено за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, а саме на суму 2396267,00 грн., в п'ятиденний денний строк з моменту закінчення проведення перевірки.

Однак, як вбачаться із матеріалів справи, Відповідачем-1 такого висновку до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надано не було.

з 1 січня 2017 року положення ст.200 Податкового кодексу України, в тому числі п.п.200.12 та 200.13, були змінені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016 року.

Згідно цих змін (п.п. 200.7-200.13 ст.200 Податкового кодексу України) податковий орган не подає органу казначейства висновків про суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню платникам податку за їх заявами. Заяви платників податків вносяться контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а узгоджена у встановленому порядку сума податку на додану вартість перераховуються органом казначейства з бюджету на рахунок платника у банку протягом п'яти операційних днів з моменту її узгодження на підставі внесених до Реєстру відомостей.

Відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу XX ПК України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року,?

задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 грудня 2014 року.

Згідно п.56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України заяви, подані платниками податків до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку їх надходження у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру здійснюється в порядку, передбаченому ст.200 Податкового кодексу України.

Таким чином, згідно встановленого податковим законодавством на час вирішення справи порядку, заявлені платником податку до відшкодування суми податку на додану вартість після набуття ними статусу узгоджених відшкодовуються йому органом казначейства на підставі внесених контролюючим органом відомостей про це до відповідного реєстру.

Як зазначено вище, за результатами перевірки правильності заявленої ТОВ «Аскоп-Україна» до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість в розмірі 2 396 267,00 грн. за грудень 2013 року по податковій декларації № від 17.01.2014 року податковий орган порушень не виявив, про що склав акт №1787/26-53-15- 01/30579869 від 31.03.2014, отже заявлена до відшкодування сума податку на додану вартість в розмірі 2 396 267,00 грн. набула статусу узгодженої.

Проте, податковий орган вказує, що станом на 01.03.2015 сума в розмірі 2396267 грн. обліковувалась в ІКП ТОВ «Аскоп-Україна», станом на 01.04.2015 після повернення в ІКП залишків сум від'ємного значення, що виникли до 01.02.2015, сума не обліковується (покрилася нарахуваннями), отже залишок суми бюджетного відшкодування позивача по декларації за грудень 2013 від 17.01.2014 № в розмірі 2396267,00 грн. відсутній.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Податковим органом не надано суду належних та допустимих доказів подання позивачем уточнюючої декларації або наявності податкового боргу, тобто підстав для покриття суми бюджетного відшкодування позивача по декларації за грудень 2013 від 17.01.2014 № в розмірі 2396267,00 грн. нарахуваннями.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року в розмірі 2 396 267,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17.01.2014 року та відомості про набуття такою сумою статусу узгодженої до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Позов в частині визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 2 396 267,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» не підлягає задоволенню оскільки не спрямоване на відновлення прав позивача, виходячи із суті наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити частково позов.

2. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року в розмірі 2 396 267,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17.01.2014 року та відомості про набуття такою сумою статусу узгодженої до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда