Справа № 731/597/17
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №731/597/17
Провадження №2-а/731/10/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Коробейникової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Варва адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №2 БУПП в місті Житомирі ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

До Варвинського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом, яким просить визнати дії інспектора 2 роти БУПП в м. Житомирі ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 в частині винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 535447 від 15 грудня 2017 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що був безпідставно притягнутий посадовою особою до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не порушував ПДР України, рухався з увімкненим світлом фар. Разом з тим, інспектор без надання йому доказів вини, не врахувавши його пояснень, на місці виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення. Оскільки, викладене у постанові не відповідає дійсності, а сама постанова винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, що призвело до незаконного накладення на нього адміністративного стягнення, змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року відкрито провадження по даній справі, в порядку загального позовного провадження з врахуванням вимог ст 268, 286 КАС України, з проведенням судового засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі у звязку з перебуванням по роботі за межами району. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився. Надіслав до суду заперечення на позов, пославшись на те, що виявивши порушення ПДР діяв в межах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Зокрема, з письмових заперечень вбачається, що оскаржувана постанова була винесена після оцінки доказів посадовою особою за його внутрішнім переконанням. При цьому на думку відповідача, достатнім доказом правомірності його дій та рішення є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, та свідчення поліцейських свідків, які були в одному наряді із ним. Крім того, додатково зазначає, що суд не наділений повноваженнями щодо закриття справи. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

У відповідності зі ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, на підставі наявних матеріалів, суд робить висновок про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Пункт 19.1 «а» Правил дорожнього руху України дійсно передбачає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла. Також в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього(дальнього)світла ввімкнути протитуманні фари.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом встановлено, що 15 грудня 2017 року інспектором роти №2 БУПП в місті Житомирі ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 535447 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що я у темну пору доби рухався без увімкнених фар ближнього світла в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР України.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення по даному факту інспектором не складався.

Позивач по справі ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, жодних доказів,передбачених ст. 251 КУпАП, матеріали не містять.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів недостатньо для встановлення обставин, які відповідач у відповідності до ст. 280 КУпАП зобовязаний зясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, зокрема того, що він при розгляді справи мав достатні докази, які доводять поза розумним сумнівом, що саме позивач керував транспортним засобом без увімкненого світла фар, ці докази були зафіксовані, додані до справи, особа мала змогу ознайомитись із цими доказами та саме на їх підґрунті прийнято таке рішення.

При цьому суд критично ставиться до копії рапорту, надісланого відповідачем суду на підтвердження правомірності своїх дій, оскільки окрім того, що докази мають бути належними, допустимими та достовірними, вони мають бути отримані згідно вимог чинного законодавства. Однак, сприймати такими, вказану копію документу, яка жодним чином не посвідчена, та не має жодного реквізиту про реєстрацію такого рапорту, суд не може.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем суб`єктом владних повноважень, не надано і суду, підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху суд не вбачає, отже постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Що стосується посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що суд не наділений повноваженнями щодо закриття справи, слід зазначити наступне.

Згідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи нащо, суд вважає за можливе задовольнити позов, та скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 77, 246, 229, 286 КАС України, ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1) до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 (службова адреса 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96) про визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову серії БР № 535447 від 15 грудня 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Варвинський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя А.І.Савенко