Справа № 815/5832/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5832/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

позивача ОСОБА_1, за паспортом,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобовязання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтованою площею 0,12 га. та видати відповідний наказ ,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому позивач просив:

1. Визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), та видати відповідний наказ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.09.2017 р. звернувся з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою що відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Позивач отримав від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області лист № Л-21020/0-10716/6-17 від 30.10.2017 р. з відмовою в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва.

Своє рішення відповідач обґрунтовує тим, що по перше наказом Головного управління від 13.07.2016 р. № 15-5457/13-16 СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу вже надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність чи користування на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту). По-друге, відповідач у звязку з вищенаведеним та беручи до уваги кількість учасників АТО, яким необхідно надати земельні ділянки у власність запропоновано позивачу обрати іншу земельну ділянку та звернутися до Головного управління з відповідною заявою.

Позивач вважає рішення Головного управління Держеокадастру в Одеській області протиправним.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.4-7).

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та не погодився з доводами позивача, вважає, що позов не належить до задоволення та просив відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.29-34).

Представник відповідача зазначив, що адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Відповідач при розгляді даного клопотання прийняв рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га. Оскільки позивачу вже надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність чи користування на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту).

У звязку із вищенаведеним, та беручи до уваги кількість учасників АТО, яким необхідно надати земельні ділянки у власність, позивачу було запропоновано обрати іншу земельну ділянку та звернутися до Головного управління з відповідною заявою.

Також представник відповідача зазначив, що враховуючи кількість учасників АТО та обмежену площу зарезервованих земельних ділянок, що передбачають до передачі учасникам АТО, уникнення ситуації надання переваги одним учасникам АТО перед іншими, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок із зарезервованих масивів здійснюється кожному учаснику АТО однин раз незалежно від цільового призначення земельної ділянки і виду її використання.

Враховуючи вищевикладене Головне управління цілком правомірно, керуючись нормами чинного законодавства в тому числі й частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, відмовило позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд визнати поважними причини неподання у встановлений законом строк відзив разом з доказами доданими до нього. Як на поважність причини пропуску подання зазначених документів в матеріали справи посилався на те, що на момент подання адміністративного позову та вирішення судом питання про відкриття провадження у справі, призначення справ до судового розгляду була чинною стара редакція Кодексу адміністративного судочинства, яка дозволяла відповідачеві надати свої заперечення та докази до нього протягом усього розгляду справи.

Суд погодився з такою позицією представника позивача з наступних мотивів. Ухвалою суду від 16.11.2017р. суд закінчив підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначив її до судового розгляду. На момент вчинення даної процесуальної дії була чинною редакція статей 49, 51 КАС України відповідно до якої відповідач мав право подавати свої заперечення проти позову, докази протягом усього судового розгляду справи.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017р.

Пункт 10 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з чинною редакцією статті 175 відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву та всі письмові і електронні докази тільки в порядку підготовчого провадження.

Оскільки відкриття провадження у даній адміністративній справі, завершення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду відбулися 16.11.2017р. в той час, коли у відповідача було законне право надавати свої заперечення та докази впродовж всього судового розгляду справи, суд вважає, що з прийняттям нових змін до законодавства, які змінили порядок реалізації його права на надання заперечень та доказів у справі, у відповідача виникли обставин, які не могли бути йому відомі та не залежали від його волі, за яких в нього не було обєктивної можливості своєчасно подати свій відзив на позов разом із доказами у строк встановлений новою редакцією КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України: «Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості». З урахуванням зазначеної правової норми суд наголошує, що сторони повинні мати рівні можливості приймати участь у змагальних процесах, надавати свої аргументи і докази, які вони вважають значущими для справи. При цьому суд застосовує також приписи ч.8 статті 79 КАС України, відповідно до якої : «Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї».

Таким чином, з метою дотримання одного з основоположних принципів справедливого суду принципу змагальності процесу суд своєю ухвалою визнав поважними причини пропуску строку для відповідача надання останнім відзиву на позов разом з додатками до нього та залучив їх в матеріали справи.

Заслухавши пояснення позивача представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення частково. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 приймав участь в антитерористичній операції на Сході України у період з 08.10.2016 р. по 08.12.2016 р., з 06.06.2017 р. по 08.08.2017 р., що підтверджується копію посвідчення учасника бойових дій та довідкою Головного управління Національної гвардії України Південне територіальне управління від 09.11.2017 р. за №734 (а.с.14-15).

26.09.2017 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с.8).

30.10.2017 р відповідач листом за № Л-21020/0-10716/6-17 надав позивачу відповідь-відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва (а.с.17).

В листі № Л-21020/0-10716/6 відмова обґрунтована тим, що даний земельний масив на території Одеської області було визначено на виконання доручення Держземагенства України від 15.05.2014 р. щодо забезпечення земельними ділянками військовослужбовців учасників антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України.

Також в листі зазначено, що Наказом Головного управління від 13.07.2016 р. №15-5457/13-16-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу вже надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність чи користування на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с.45). У звязку з чим відповідач запропонував позивачу обрати іншу земельну ділянку та звернутися до Головного управління з відповідною заявою.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, передбачено першочергове відведення земельних ділянок учасникам бойових дій, інвалідів війни, учасникам війни, особам (сім'ї загиблих), на яких поширюється чинність цього Закону.

Так, вказаним Законом передбачено надання пільг учасникам бойових дій (п. 4 ст. 12 цього Закону), інвалідам війни (п. 18.ст. 13 цього Закону), учасникам війни (п. 13 ст. 14 цього Закону), особам (сім'ї загиблих), на яких поширюється чинність цього Закону у вигляді першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 898-р від 19.08.2015 року "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками, Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, обласні та Київська міська державні адміністрації повинні забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На підставі пункту в частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва не більше 0,12 гектара.

В силу вимог частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 зазначеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи із положень ч.7 ст122 цього Кодексу, з урахуванням дискренційності повноважень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, суд дійшов висновку щодо необхідності зобовязати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 26.09.2017 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частиною 1 статті 121 Земельного кодексу визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема: в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Суд встановив, що разом із клопотанням позивач надав відповідачу копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків, копію посвідчення учасника бойових дій, довідку про участь в антитерористичної операції на Сході України, графічні матеріали з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.9-16).

Тобто позивач дотримався вимог земельного законодавства, які регулюють порядок подання клопотання про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

З аналізу приписів Земельного кодексу України суд робить висновок, що законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, приписами чинного законодавства не передбачена заборона отримання громадянами України у межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки у власність для ведення садівництва в разі отримання раніше земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Однак відмова відповідача, викладена у листі за № Л-21020/0-10716/6-17 від 30.10.2017 року, не належить ні до однієї з підстав, передбачених положеннями Земельного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною відмову відповідача, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену в листі від 30.10.2017 року № Л-21020/0-10716/6-17 належить до задоволення.

Враховуючи викладене та те, що відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, зазначеного у листі за вих. №Л-21020/0-10716/6-17 від 30.10.2017р., суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.09.2017 року про надання дозвілу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту) та видати відповідний наказ, з урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Впродовж судового розгляду справи відповідач не довів суду та не надав доказів правомірності прийнятого рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення частково .

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст 2, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

3. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.09.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Йосипівської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту) та видати відповідний наказ, з урахуванням обставин встановлених в рішенні судом та як цього вимагають приписи чинного законодавства.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

6. ОСОБА_4, адреса: 65016, м.Одеса, вул. Тульська,26 ; картка платника податків НОМЕР_1

Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; .

Повний текст рішення складений та підписаний 09 січня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.