Справа № 802/2029/16-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

11 січня 2018 р. Справа № 802/2029/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леонідовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу.

Постановою суду від 15 лютого 2017 року, яка набрала законної сили, вказаний адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду (далі - ВОАС) від 26 квітня 2017 року, заяву представника відповідача про розстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі №802/2029/16-а задоволено: розстрочене виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 82 308,92 грн. рівними частинами щомісячно, починаючи з 01 травня 2017 року, строком на 48 місяців.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду (далі - ВААС) від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу Інспекції задоволено: ухвалу ВОАС від 26 квітня 2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_3 про розстрочення виконання постанови ВОАС від 15 лютого 2017 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати та залишити в силі ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 листопада 2017 року ухвалу ВОАС від 26 квітня 2017 року та ухвалу ВААС від 13 липня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про розстрочення виконання судового рішення підтримав, просив розстрочити сплату податкового боргу фізичній особі ОСОБА_3 При цьому, через канцелярію суду за вх. № 889 від 11.01.2018 подав уточнююче клопотання, в якому просив розстрочити виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду №802/2029/16-а від 15.02.2017, шляхом сплати ОСОБА_3 податкового боргу з 01.01.2018 по 31.01.2018 в сумі 1715,00 грн., а з 01.02.2018 по 15.02.2018 - 64179,94 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи заявника та стягувача, оцінивши інші докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення врегульовано ст. 378 КАС України.

Зокрема, частиною 1 статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

З системного аналізу наведених норм вбачається, що відстрочення, розстрочення виконання рішення суду здійснюється у виняткових випадках і є правом, а не обов'язком суду, а відповідне рішення приймається судом на основі закону та власних переконань.

Необхідною умовою для надання відстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Також слід зазначити, що інститут розстрочення виконання судового рішення спрямований на забезпечення виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах, у разі наявності "виняткових" обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. На відміну від відстрочення виконання, розстрочення передбачає поступове часткове виконання рішення.

Як вбачається зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України №К/800/27127/17 від 15 листопада 2017 року, останній скасовуючи ухвалу ВОАС від 26 квітня 2017 року та ухвалу ВААС від 13 липня 2017 року звернув увагу суду першої інстанції на необхідність дослідити та перевірити обставини щодо скрутного фінансового становища позивача: довідки фінансових установ про відсутність коштів на рахунках позивача, звіти про фінансовий стан позивача не лише за 2015 рік, а й за 2016 рік, І квартал 2017 року та на час виконання рішення суду; щодо недостатності (наявності/відсутності) майна заявника - фізичної особи (без урахування майна, на яке відповідно до законодавства не може бути звернено стягнення) для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі; щодо сезонного характеру виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником та інші обставини, які можуть бути віднесені судом до виняткових та таких, що ускладнюють виконання судового рішення.

Тобто при визначенні платоспроможності фізичної особи-підприємця суд повинен враховувати як кількісні показники (економічна платоспроможність), так і якісні характеристики (особиста платоспроможність) заявника, що може бути підтверджені лише документально.

Беручи до уваги дані висновки суду касаційної інстанції судом постановлено ухвалу від 19.12.2017, якою витребувано відповідну інформацію, а саме:

- у заявника, докази щодо фінансового становища ФО ОСОБА_3, в тому числі: довідки фінансових установ про відсутність коштів на рахунках ФО ОСОБА_3; звіти про фінансовий стан ФО ОСОБА_3 за 2015, 2016 та І квартал 2017 року; щодо недостатності (наявності/відсутності) майна заявника - фізичної особи (без урахування майна, на яке відповідно до законодавства не може бути звернено стягнення) для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі; щодо сезонного характеру виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником та інші обставини, які можуть бути віднесені судом до виняткових та таких, що ускладнюють виконання судового рішення;

- у Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області інформацію (з її документальним підтвердженням) про наявність підстав для задоволення/відмову у розстроченні фізичній особі ОСОБА_3 виконання постанови ВОАС від 15 лютого 2017 року у справі №802/2029/16-а.

На виконання вимог ухвали суду Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надано витяг з облікової картки платника податків по податку на доходи фізичних осіб за період з 31.12.2016 по 30.11.2017, який свідчить про наявність у відповідача податкового боргу в загальній сумі 265425,95 грн.

В свою чергу, ОСОБА_3 на підтвердження скрутного матеріального стану надано копію податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, згідно якої отриманий відповідачем дохід дорівнював 1371832,31 грн., копію податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, за якою отриманий відповідачем дохід склав 0,00 грн., Довідку про доходи від 24.07.2017 за №07/24-001, яка свідчить, що сукупний дохід ОСОБА_3 за період з січня по червень (включно) склав 19262,31 грн., з яких утриманий податок на доходи фізичних осіб дорівнює 3467,22 грн., Довідку ПриватБанку "Про обіг та сальдо" №171227SU16574608 від 27.12.2017, за якою обсяг коштів на рахунках ОСОБА_3 в період з 01.01.2017 по 27.12.2017 склав 0,00 грн. Також, надано квитанції про сплату відповідачем податкового боргу за період з травня по грудень 2017 року.

Крім того, виконуючи ухвалу суду від 19.12.2017 заявником в судове засідання надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків отримані ОСОБА_3 за період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2017 року, яка свідчить, що відповідачем від ПРАТ СК "ОСОБА_4 ВІСННА ОСОБА_5" за 1 квартал 2017 року отримано дохід в сумі 7625,50 (утриманий податок 0), від ТОВ "НВК ХОРС-ТЕЛЕКОМ" за 1 квартал 2017 року отримано дохід в сумі 9600,00 (утриманий податок 1728,00), за 2 квартал 2017 року - в сумі 9662,31 (утриманий податок 1739,22), за 3 квартал 2017 року - в сумі 9840,82 (утриманий податок 1771,36); Довідку про відсутність в АТ "УкрСиббанк" коштів на відкритих ОСОБА_3 рахунках; Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які свідчить про перебування у власності відповідача квартири, на яку накладено обтяження у вигляді арешту.

Таким чином, надані заявником докази, на переконання суду не свідчать про наявність "виняткових" обставин, в розумінні ст. 378 КАС України, існування яких є необхідною умовою для відстрочення виконання судового рішення.

Більш того, суд звертає увагу, що положеннями ч. 5 ст. 378 КАС України регламентовано, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З огляду на викладене, суд звертає увагу заявника, що як вже зазначалось вище, інститут розстрочення виконання рішення суду спрямований на забезпечення виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах, у разі наявності "виняткових" обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Отже, метою застосування розстрочення виконання судового рішення є надання боржнику реальної можливості для виконання судового рішення.

В контексті наведеного, враховуючи визначені ч. 5 ст. 378 КАС України граничні строки виконання судового рішення, майновий стан ОСОБА_3, а також наведений у клопотання заявника відрізок часу на який останній просить суду розстрочити виконання судового рішення, суд доходить до переконання, що задоволення клопотання заявника про розстрочення виконання постанови ВОАС №802/2029/16-а від 15 лютого 2017 року не призведе до наслідків на забезпечення настання яких законодавцем створено інститут розстрочення виконання судового рішення.

Поряд із цим, варто зазначити, що законодавцем, окрім судового вирішення питання щодо розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків, встановлено і позасудовий порядок надання такої розстрочки/відстрочки, що знайшло своє відображення в положеннях ст. 100 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Так, пунктом 100.2 ст. 100 ПК України встановлено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Згідно п. 100.4 ст. 100 Податкового кодексу України підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення (п. 100.6. ст. 100 ПК України).

Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574 (далі - Порядок).

Згідно п. 3.1 Порядку для розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобовязання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

З огляду на викладене, суд звертає увагу заявника, що останній не позбавлений права звернення до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобовязання (податкового боргу) з письмовою заявою про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 378 КАС України суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника відповідача - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар: