Справа № 816/2264/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

03 січня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/2264/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Горобця О.М.,

розглянувши у підготовчому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення дії пункту наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Полтавській області від 13.10.2017 №477 о/с, яким скасований пункт наказу ГУНП в Полтавській області від 26.05.2017 №209 о/с в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції;

- поновлення дії пункту наказу ГУНП в Полтавській області від 26.05.2017 №209 о/с в частиі поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції;

- визнання нечинним пункту наказу ГУНП в Полтавській області від 24.03.2017 №104 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області;

- стягнення з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.12.2017 провадження в даній справі відкрито, призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні.

В проведеному у підготовчому провадженні судовому засіданні 03.01.2018 представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку з недотриманням останнім строку звернення до суду за даною позовною заявою.

Представник позивача в засіданні 03.01.2018 вказував на те, що при зверненні до суду з даною позовною заявою ОСОБА_1 керувався загальним шестимісячним строком звернення до суду з адміністративним позовом, визначеним у статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017.

Оцінюючи обгрунтованість заявленого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд зазначає наступне.

Так, за приписами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017 адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так само, за змістом статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Слід зазначити, що як на момент подачі даного позову до суду, так і на даний час Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено спеціальний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, який становить один місяць, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів справи, даний спір стосується саме правомірності рішень ГУНП в Полтавській області щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Разом з тим, в ході підготовчого провадження судом встановлено, що листом від 13.10.2017 за вих.№1886/115/12/02/09-2017 ГУНП в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 про винесення наказу від 13.10.2017 №477 о/с, яким відповідно до постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 по справі №816/534/17: - пункт наказу ГУНП в Полтавській області від 26.05.2017 №209 о/с щодо поновлення капітана поліції ОСОБА_1 (0130268) на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції з 24.03.2017, скасувати; - пункт наказу ГУНП в Полтавській області від 24.03.2017 №104 о/с щодо звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1 (0130268), дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції, 24.03.2017, вважати чинним; - провести виплату капітанові поліції ОСОБА_1 (0130268), дільничному офіцеру поліції сектору превенції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції, грошового забезпечення за фактично відпрацьований час з 24.03.2017 по 13.10.2017 з урахуванням проведених виплат згідно наказу ГУНП від 26.05.2017 №209 о/с.

При цьому, у вказаному листі ОСОБА_1 запропоновано прибути для отримання трудової книжки, військового квитка, витягу з наказу та припису для постановки на військовий облік.

З наявної у матеріалах справи розписки слідує, що військовий квиток, припис для постановки на військовий облік, трудову книжку та витяг з наказу від 13.10.2017 №477 о/с ОСОБА_1 отримав особисто 10.11.2017, про що свідчить його підпис у розписці.

В засіданні позивач підтвердив отримання вищевказаних документів саме 10.11.2017.

Отже, викладеним вище підтверджується та обставина, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 дізнався ще 10.11.2017, разом з тим, до суду з даним позовом про: - визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Полтавській області від 13.10.2017 №477 о/с, яким скасований пункт наказу ГУНП в Полтавській області від 26.05.2017 №209 о/с в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції; - поновлення дії пункту наказу ГУНП в Полтавській області від 26.05.2017 №209 о/с в частиі поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції; - визнання нечинним пункту наказу ГУНП в Полтавській області від 24.03.2017 №104 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби); - поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Великобагачанського відділення Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області; - стягнення з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, він звернувся лише 13.12.2017, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, що визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В даному випадку ОСОБА_1 із заявою про поновлення пропущеного строку звернення з даним позовом до суду не звертався.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на не заявлення позивачем про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представнка відповідача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення дії пункту наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повний текст ухвали складений 09 січня 2018 року.

Суддя К.І. Клочко