Справа № 596/1541/17
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1541/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

представника позивача адвоката Царика С.І.,

представника відповідача Підгородецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , оскільки в неї є спеціальний стаж роботи більший ніж 25 років згідно із «Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909. Право на таку пенсію мають працівники освіти, охорони здоров"я та соціального забезпечення.

У призначенні пенсії за вислугу років за її заявою позивачу було відмовлено 14 вересня 2017 року. Підставою для відмови в призначенні пенсії за вислугу років є факт відсутності необхідного спеціального стажу 25 років, до вислуги років не зараховано її період роботи в колгоспному профілакторії «50-річчя Жовтня», в період роботи з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року на посаді медсестри. При прийнятті зазначеного рішення сторона відповідача посилалась на перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, який дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за №909, де зазначено, що правом виходу на пенсію користуються лише медичні працівники санаторіїв-профілакторіїв, оскільки медсестри профілакторіїв таким правом не користуються, відтак встановив, що спеціальний стаж ОСОБА_4 фактично становить 24 роки 4 місяці 4 дні.

Однак, факт роботи її як медсестри в профілакторію колгоспу «50-річчя Жовтня» підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_2, виданою 07.08.1989 року та довідкою №59 від 25.03.2014 року ПСП «Новоселиця».

Просить визнати неправомірною відмову в призначенні пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 вересня 2017 року.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Царик С.І. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримав повністю.

Представник відповідача Теребовлянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області Підгородецька Л.В., позовних вимог не визнала повністю, надавши заперечення на позов, в якому зокрема, посилається на те, що пенсія за вислугу років працівникам освіти призначається відповідно до пункту «е» ст .55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" після досягнення встановленого пенсійного віку залежно від дати народження), та за наявності спеціального стажу роботи з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців, згідно з «Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Визначеним переліком в розділі 2 "Охорона здоров'я", зазначено, що право на пенсію за вислугу років мають зокрема лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року (із змінами, внесеними згідно Постанови Кабінету Міністрів України №954 від 14.12.2016 року).

Проте, згідно чинного законодавства збережено право виходу на пенсію за вислугу років незалежно від віку особам, які в період до 1 січня 2016 року вже мали вислугу років на відповідних посадах не менш як: на 1 квітня 2015 року - 25 років, на 31 грудня 2015 року - 25 років 6 місяців.

Згідно поданих документів до Управління ОСОБА_4, її стаж роботи як працівника охорони здоров'я станом на 1 квітня 2015 року становить 24 роки 4 місяці 4 дні, що не дає права на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Період роботи з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року на посаді медсестри в профілакторію колгоспу "50-річчя Жовтня" ОСОБА_4 не зараховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Право на пенсію ОСОБА_4 буде мати при досягнений пенсійного віку 55 років, при наявності спеціального стажу - 30 років.

Тому, ОСОБА_4 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст в спрямованість діяльності держави.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка закінчила Погребищенське медичне училище та має диплом НОМЕР_3 від 05.07.1989 року за спеціальністю медсестра (а.с.6).

Відповідно до записів трудової книжки (а.с. 8-11) 26.01.1984 року позивача було прийнято на роботу на посаду медсестри в профілакторії колгоспу «50-річчя Жовтня», де вона працювала з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року. (а.с.10-11).

13.09.2017 року ОСОБА_6 звернулась до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою та відповідними документами щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно листа Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 2882/02 від 14.09.2017 року, ОСОБА_4 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років, оскільки до вислуги років не зараховано період роботи позивачки в колгоспному профілакторії «50-річчя Жовтня», в період роботи з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року та на посаді медсестри.

При прийнятті зазначеного рішення сторона відповідача посилалась на перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, який дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за №909, де зазначено, що правом виходу на пенсію користуються лише медичні працівники санаторіїв-профілакторіїв, оскільки медсестри профілакторіїв таким правом не користуються, відтак встановив, що спеціальний стаж ОСОБА_4 фактично становить 24 роки 4 місяці 4 дні, а тому позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно - правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Датою набрання чинності нормативно-правовим актом є дата, з якої його виконання є обов'язковим для суб'єктів правовідносин, діяльність яких він регулює, а відносини, що змінюються цим нормативно-правовим актом, змінюються із зазначеної в ньому дати.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів має загальний характер і є загальним принципом права, відтак на думку суду, дія постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за №909, якою. затверджено Перелік закладів охорони здоров'я, не може поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання нею чинності, зокрема, при визначенні права позивача на пенсію за вислугою років у період з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року, а тому прийняття рішення відповідачем на підставі нормативно-правового акта, який не був чинним у період існування спірних правовідносин вважається таким, що прийнятий з порушенням закону.

Відносно можливості зарахування до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років період перебування позивача ОСОБА_4 на посаді медсестри профілакторію при колгоспі «50-річчя Жовтня» в період з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2016 року - не менше 26 років.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення встановленого пенсійного віку (залежно від дати народження), та за наявності спеціального стажу роботи з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців, згідно з «Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Згідно пункту 2 зазначеного Переліку до закладів охорони здоров'я, які дають право на пенсію за вислугу років віднесені лікарняні заклади, лікувально - профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно - поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно - епідеміологічні заклади, діагностичні центри. До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено середній медичний персонал (незалежно від найменування посад). Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 жовтня 1991 року № 146 «Про атестацію середніх медичних працівників», до середнього медичного персоналу належать посади медичних працівників, робота на яких вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти (відповідний перелік визначено наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25 грудня 1992 року № 195 «Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю»). Посада медичної сестри належить до посад, віднесених до середнього медичного персоналу, оскільки вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Згідно з п. 3 примітки вищевказаного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років та виплати грошової допомоги.

Згідно додатку №1 до наказу по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959 року №135, Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, в розділі II «Лікарі та інші медичні працівники», пункті 1) «Лікувально - профілактичні установи, установи охорони материнства і дитинства, санітарно-профілактичні установи», визначено перелік лікарняних установ, серед яких, зокрема, визначено, амбулаторно - поліклінічні установи всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, заклади швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, здоровпункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські і фельдшерсько-акушерські пункти, медичні лабораторії та інші). До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено усіх медичних сестер незалежно від найменувань посади. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робот за спеціальністю в установах, організаціях і посадах, передбачених даним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності установ і організацій.

Як встановлено, доводиться записами трудової книжки позивачки, остання працювала на посаді медсестри в колгоспному профілакторії «50-річчя Жовтня» в період з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року, і зазначений трудовий стаж, а також інший, врахований управлінням ПФУ, дає позивачу право на пенсію за вислугу років.

Посилання сторони відповідача на те, що в переліку закладів охорони здоров'я передбачені лише санаторії-профілакторії, є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 фактично працювала в профілакторії медичною сестрою. За відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, на підставі яких створювався профілакторій при колгоспі «50-річчя Жовтня», не має можливості чітко встановити до якої категорії лікувальних чи оздоровчих закладів належав профілакторій, однак за своєю суттю профілакторій є оздоровчим закладом, а тому входить до переліку установ, організацій чи закладів, робота в яких дає право на пенсію.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити .

Визнати протиправною відмову Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати період роботи ОСОБА_4 на посаді медичної сестри в профілакторії при колгоспі «50-річчя Жовтня» в період з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року, до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, а саме - з 13 вересня 2017 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, до яких, зокрема, належить судовий збір (ч. 1 ст. 87 КАС).

Позивачем під час подання позовної заяви було здійснено оплату судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції станом на 01.01.2017), органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Тому відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», у разі коли сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією в їх фактичному розмірі. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України 16.08.2017 у справі № 6-1065цс17. Тому оскільки позивачем сплачено судовий збір його слід компенсувати за рахунок держави.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати до Гусятинського районного суду Тернопільської області звіт про виконання даного судового рішення протягом одного місяця з дня вступу його в законну силу.

Керуючись ст.ст.241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (м. Теребовля, вул. 22 січня,17, Тернопільська область, ) про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати період роботи ОСОБА_4 на посаді медичної сестри в профілакторії колгоспу «50-річчя Жовтня» в період з 02.11.1991 року по 14.01.1993 року до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, а саме - з 13 вересня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 ((ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Зобов'язати Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подати до Гусятинського районного суду Тернопільської області звіт про виконання даного судового рішення протягом одного місяця з дня вступу його в законну силу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк