Справа № 331/7116/17
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.01.2018 2а/331/11/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП м. Запоріжжя, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом в якому вказує на те, що 03.10.2017 року інспектором ВБДР УПП м. Запоріжжя, лейтенантом поліції ОСОБА_2, було винесено постанову серії АР №394597 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення п.п 31.4.7 «Е» ПДР (31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.7 Інші елементи конструкції: є) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;) за відсутність заднього бамперу автомобіля.

На момент винесення постанови на його автомобілі був присутній, виготовлений заводом виробником, захисний бампер у вигляді металевого брусу, встановленому у задній частині автомобілю. Не було декоративного пластикового елементу, який закриває захисний бампер автомобіля. Це також було зайнято засобом відео фіксації відповідача.

Дану постанову інспектор поліції зробив після того, як позивач зробив йому усне зауваження, що він припаркував свій службовий автомобіль посередини парковочного майданчику, і його було важко об'їхати. Після чого інспектор, поїхавши за позивачем, включив красний проблисковий маячок та наказав зупинитися.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову інспектора ВБДР УПП в м. Запоріжжі лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР №394597 від 03.10.2017 року, винесену за ч. 1 ст. 121 КУпАП ; закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч 1 ст 121 КУпАП, за відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позову, просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідач інспектор ВБДР УПП м. Запоріжжя, лейтенант поліції ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився, про причину неявки суд не повідомив., тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2,5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування вимог надано суду копію оскаржуваної постанови інспектора ВБДР УПП в м. Запоріжжі лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР №394597 від 03.10.2017 року, винесену за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови серії АР № 394597.

Згідно постанови від 03.10.2017 р., ОСОБА_1 порушив п.п 31.4.7 «Е» ПДР, оскільки він керував транспортним засобом Опель Аскона у якого був відсутній задній бампер.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що у автомобіля Опель Аскона був задній бампер, а дії інспектора поліції мали свавільний характер, не підтверджено належними та достовірними доказами.

Крім цього, ОСОБА_1 пояснив суду, що під час винесення відносно нього постанови 03.10.2017 року, він будь-яких письмових зауважень з приводу своєї невинуватості працівникам поліції не надав оскільки «розгубився». Відеофіксація обставин правопорушення ним не здійснювалась.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у звязку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП м. Запоріжжя, лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №394597 від 03.10.2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко