Справа № 826/453/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 січня 2018 року м. Київ № 826/453/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідних посадових/службових осіб Генеральної прокуратури України в частині утримання та не повернення власнику «Консультативний висновки хірурга, ендокринолога № 369 від 29.12.2000 року ОСОБА_2, єхокардіографічне дослідження №369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2, протокол УЗ дослідження щитової залози № 369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2»;

- зобов'язати відповідних посадови/службових осіб Генеральної прокуратури України повернути власнику «Консультативний висновки хірурга, ендокринолога № 369 від 29.12.2000 року ОСОБА_2, єхокардіографічне дослідження №369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2, протокол УЗ дослідження щитової залози № 369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2.»;

- у разі неможливості повернути оригінал «Консультативний висновки хірурга, ендокринолога № 369 від 29.12.2000 року ОСОБА_2, єхокардіографічне дослідження №369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2, протокол УЗ дослідження щитової залози № 369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2.» - зобов'язати відповідних посадових/службових осіб Генеральної прокуратури України - надати ОСОБА_1 належним чином завірену копію «Консультативний висновки хірурга, ендокринолога № 369 від 29.12.2000 року ОСОБА_2, єхокардіографічне дослідження №369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2, протокол УЗ дослідження щитової залози № 369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2.»;

- зобов'язати керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 та прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 припинити вимагати хабар з ОСОБА_1, за повернення оригіналу «Консультативний висновки хірурга, ендокринолога № 369 від 29.12.2000 року ОСОБА_2, єхокардіографічне дослідження №369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2, протокол УЗ дослідження щитової залози № 369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2.»;

- звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1, матеріальну шкоду в розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.07.2010 року за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 102 посадовими особами МВС України було незаконно вилучені належні йому «Консультативний висновки хірурга, ендокринолога № 369 від 29.12.2000 року ОСОБА_2, єхокардіографічне дослідження №369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2, протокол УЗ дослідження щитової залози № 369 від 29.12.2000 р. ОСОБА_2.»;

Відповідно до приписів ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з частиною 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Слід наголосити на тому, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно з вимогами частини першої статті 4, частини першої статті 5 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення. Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв'язку з цим необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність слідчих, органів досудового розслідування, прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності слідчих, органів досудового розслідування, прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що фактично позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються оскарження подальших дій чи бездіяльності посадових осіб органів досудового слідства та прокуратури з документами вилученими під час обшуку то спірні правовідносини мають вирішуватись в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а не в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначений спір відноситься до юрисдикції районного суду у порядку кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Н.Г. Вєкуа