Справа № 315/850/17(2-а/315/24/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

"10" січня 2018 р. справа № 315/850/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України

на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року (суддя Ярош С.О., м. Гуляйполе)

у справі № 315/850/17

за позовом ОСОБА_1

до Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у направленні поданих документів до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";

- зобов`язати відповідача направити висновок та подані позивачем документи до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у направленні поданих ним документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975;

- зобов`язано відповідача направити до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу та подані позивачем документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Постанова мотивована тим, що відповідач не довів суду, що діяв відповідно до ст.19 Конституції України в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пп. 1 п. 6 "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок), одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

На підставі п. 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи, перелік яких наведений в цьому пункті.

У позовній заяві позивач посилається на те, що п. 12 Порядку зазначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони та на те, що розпорядник бюджетних коштів (а саме - Міноборони України) приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Але, пунктом 13 Порядку визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Судом не прийнято до уваги, що Порядком передбачено вичерпний перелік документів, на основі якого відповідач повинен зробити вмотивований висновок щодо права на нарахування одноразової грошової допомоги, а Міноборони виносить своє рішення на основі повного пакету документів та взявши до уваги висновки ОВК.

З огляду на те, що позивачем було надано не всі документи для прийняття відповідного висновку, це унеможливлює уповноважений орган, у даному випадку Запорізький ОВК, направляти пакет документів до розгляду розпоряднику коштів. Саме тому своїм листом відповідач не відмовив взагалі у передачі пакету документів, а рекомендував позивачу доопрацювати його та повідомив, до якої структури він має право звернутись для отримання необхідної довідки.

Також судом не прийнято до уваги на те, що наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 затверджено "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", яким також передбачений список необхідних документів для призначення такої соціальної допомоги.

Пунктом 4.8 цього Положення також передбачено, що висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Абзацом 2 п. 4.8 того ж Положення наголошено на тому, що якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

04.01.2018 року до суду надійшли письмові заперечення позивача, в яких він просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач, 14.01.1966 року народження, у період з 10.04.1984 року по 25.05.1986 року проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР і в період з 04.08.1984 року по 25.05.1986 року приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується довідкою Гуляйпільського районного військового комісаріату № 449 від 12.04.2017 року та копією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.13-16).

26.01.2015 року висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи №4 встановлено, що у позивача знайдено рубець на голові, давність виникнення рубця більше 1,5 років, рубець не виключає можливості спричинення поранення, наслідком якого стала поява рубця, отриманого, як зазначив обстежений, у 1985 році під час його участі у бойових діях в ДРА (а.с.19).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №215 від 27.01.2015 року наслідком мінно-вибухової травми рядового у відставці Сірінька Володимира стали: ОЧМТ (контузія головного мозку) та рубці: по передній границі тімяної ділянки голови розмірами 3,5х0,4 см, що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи №4 від 26.06.2015 року, та які в подальшому призвели до розвитку: "Стійких залишкових явищ перенесеної ОЧМТ (МВТ, контузії головного мозку) у вигляді енцефалопатії змішаного генезу (посттравматичної, дисциркуляторної, атеросклеротичної та гіпертонічної) ІІ ст., з лікворо-гіпертензійним синдромом з частими кризами, емоційно-воловими порушеннями, антено-невротичним синдромом з депресивним компонентом, когнітивними розладами, вестибулярним та вегето-судинними синдромами. Гіпертонічної хвороби ІІ ст. ступінь АГ ІІ ст., високий кардіоваскулярний ризик. Хронічної двохсторонньої нейросенсорної приглухуватості І ст.", що підтверджується медичними та військово-обліковими документами, - травма, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.20).

10.02.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.21).

30.01.2017 року позивачу повторно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується випискою з акту огляду медико-соціальної експертної комісії (а.с.22).

12.04.2017 року Гуляйпільський районний військовий комісаріат надіслав на адресу Запорізького обласного військового комісаріату документи, надані позивачем, на розгляд та призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в державах, де велись військові дії, що підтверджується листом №451 (а.с.24).

21.04.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_1 повернув на доопрацювання документи, подані позивачем для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю документів про причини та обставини травми, зокрема про те, що вона не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, та рекомендував звернутися до відповідної архівної установи, що підтверджується листом №532/с (а.с.25).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки:

- обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України;

- Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велися військові дії;

- саме до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідач має обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для встановлення одноразової грошової допомоги;

- відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ним було дотримано процедуру, визначену у п.13 Порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з п. 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, оскільки право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності, а днем виникнення у позивача права на отримання спірної допомоги є день встановлення йому третьої групи інвалідності, тобто 10.02.2016 року, тому він має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку.

Згідно з п.п. "б" п. 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції на час встановлення позивачу інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Також відповідно до п.п. 1 п. 6 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Згідно з п. 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) (п.12 Порядку).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку).

Разом з тим, Порядок не визначає який саме документ свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Відповідачем не заперечувалося, що до заяви про виплату одноразової допомоги позивачем було додано всі необхідні документи, окрім документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що саме й стало підставою для повернення документів на доопрацювання відповідачем.

Таке твердження відповідача колегія суддів вважає помилковим у зв`язку з тим, що обставини поранення підтверджуються наданим позивачем витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №215 від 27.01.2015 року. Також відповідно до виписок з актів огляду МСЕК від 10.02.2016 року та від 30.01.2017 року травма, контузія, захворювання пов`язані саме з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країні, де велись бойові дії.

Крім того, на законодавчому рівні форма документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження не визначена, не встановлена та не затверджена, а тому вимога відповідача щодо необхідності надати позивачу докази того, що він отримав поранення (контузії, травми або каліцтва) та йому встановлена ІІІ група інвалідності при обставинах, які не пов`язані з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження є такою, що не відповідає вимогам закону та не може бути підставою для обмеження його права на отримання одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає протиправними посилання відповідача на те, що позивачем не було подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Отже, позивачем під час звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку.

Посилання відповідача на наказ Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дія цього наказу не поширюється на спірні правовідносини по справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки відповідно до п. 13 Порядку відповідач мав направити подані позивачем документи разом з висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги Міністерству оборони України для прийняття відповідного рішення, проте в порушення вимог Порядку зазначених дій не вчинив.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року у справі № 315/850/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко