Справа № П/811/1650/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 року справа № П/811/1650/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року (суддя Пасічник Ю.П., дата складання повного тексту - 21.11.2017) у справі №П/811/1650/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Златопіль" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

ТОВ «Златопіль» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 року №, яким підприємство зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 485430,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 121358,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність висновків контролюючого органу щодо заниження сум бюджетного відшкодування, оскільки такі висновки зроблені без належного дослідження відображених у податковій звітності показників, що впливають на визначення розміру бюджетного відшкодування з ПДВ та без урахування права платника податків відображати у податковій декларації за будь-який наступний податковий період уточнені показники, у разі самостійного виявлення помилок, без подання уточнюючого розрахунку.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року позов задоволено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, зокрема, без урахування положень ст..50 ПК України, якими визначено порядок дій платника податків у разі самостійного виявлення помилок у поданій податковій звітності.

Не погодившись з постановою суду, Головне управління ДФС у Кіровоградській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками, які зроблено в акті перевірки, що став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

До судового засідання від ТОВ «Златопіль», за підписом директора товариства,

надійшло клопотання, в якому ставиться питання про допуск до участі у розгляді справи, в порядку самопредставництва юридичної особи, юриста підприємства ОСОБА_1.

У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.55 КАС України юридична особа, субєкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, юридична особа може приймати участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення - самопредставництво юридичної особи, або через представника.

У свою чергу, ч.1 ст.57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Оскільки, ОСОБА_1 не є керівником ТОВ «Златопіль» або членом виконавчого органу цього підприємства, уповноваженого діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення, то він не може представляти ТОВ «Златопіль» у судовому засіданні в порядку самопредставництва юридичної особи. Крім цього, оскільки ОСОБА_1 не є адвокатом, то він також не може приймати участь у розгляді цієї справи як представник ТОВ «Златопіль». При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що вказана справа не відноситься до категорії незначної складності (враховуючи суми, які визначені оскарженим рішенням), що б могло бути підставою для застосування положень ч.2 ст.57 КАС України.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзду перевірку ТОВ "Златопіль" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за період з грудня 2015 року, в якому включено відємне значення ПДВ по квітень 2017 року, за який задекларовано бюджетне відшкодування ПДВ, за результатами якої складено Акт від 06.07.2017 року №31/11-28-12-06/39199693.

В акті перевірки вказано на порушення підприємством вимог п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 485430,00 грн., в тому числі за лютий 2017 року в розмірі 416776,00 грн. та квітень 2017 року в розмірі 68654,00 грн.

З огляду на акт перевірки висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вказаних положень ПК України зроблені з огляду на наступне.

В податковій звітності з ПДВ:

- за лютий 2016 року ТОВ «Златопіль» відповідно Додатку 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» відображено від'ємне значення, період виникнення грудень 2015 року, по контрагентах-постачальниках ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н.25) 14567792,0 грн., ТОВ «Україна-Хліб» (і.п.н.38) 3815354,0 грн.;

- за березень 2016 року ТОВ «Златопіль» (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 30.05.2016 року №) відповідно до Додатку 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» відображено від'ємне значення, період виникнення грудень 2015 року, по контрагентах-постачальниках ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н.25) 11928343,0 грн., ТОВ «Україна-Хліб» (і.п.н.38) 3815354,0 грн.;

- за квітень 2016 року ТОВ «Златопіль» (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 30.05.2016 року №) відповідно до Додатку 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» відображено від'ємне значення, період виникнення грудень 2015 року, по контрагентах-постачальниках ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н.25) 1327437,61 грн., ТОВ «Україна-Хліб» (і.п.н.38) 3774431,39 грн.;

- за травень 2016 року ТОВ «Златопіль» відповідно до Додатку 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» відображено від'ємне значення, період виникнення грудень 2015 року, по контрагенту-постачальнику ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н.25) 3673417,0грн.

Проте, платником податків в порушення п.10 розділу III та п.5 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, невірно перенесено показники Додатку 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» з квітня 2016 року в травень 2016 року.

Дана помилка вплинула на заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ в січні-квітні 2017 року, так як бюджетному відшкодуванню підлягає сума ПДВ фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг, а в зв'язку з тим, що Додаток 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» невірно перенесено показники з декларації з ПДВ за квітень 2016 року, з врахування поточного позитивного значення за квітень 2016 року, ТОВ АФ «Хлібодар» (і.н.н. 25) 1327437,61 грн., ТОВ «Україна-Хліб» (і.п.н. 38) 2345979,39 грн. до декларації з ПДВ за травень 2016 року, зазначено лише ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н. 25) 3673417,0грн.

В додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування»:

- декларації з ПДВ за січень 2017 року від 20.02.2017 року № ТОВ «Златопіль» заявлено суму бюджетного відшкодування в розмірі 1084365,0 грн. по ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н.25).

- декларації з ПДВ за лютий 2017 року від 17.03.2017 року № ТОВ «Златопіль» заявлено суму бюджетного відшкодування в розмірі 659849,1 грн. по ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н. 25).

- декларації з ПДВ за квітень 2017 року від 17.05.2017 року № ТОВ «Златопіль» заявлено суму бюджетного відшкодування в розмірі 616987,0 грн., в тому числі 68653,9 грн. по ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н. 25).

Загальна сума заявленої суми бюджетного відшкодування за період січень-квітень 2017 року по ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н. 25) складає 1812868,0 гри., але залишок від'ємного значення по ТОВ АФ «Хлібодар» (і.п.н. 25) по додатку 2 до декларації за квітень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, становить 1327437,61 грн., різниця між заявленою сумою та залишком від'ємного значення 485430,39 грн.

В 2016-2017 роках уточнюючі розрахунки з податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку в виправленням самостійно виявлених помилок до ДПІ за місцем реєстрації не подавались з питання невірного відображення Додатку 2 «Довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» за травень 2016 року.

Таким чином, ТОВ «Златопіль» завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку за лютий 2017 року в розмірі 416776,0 грн. та квітень 2017 року в розмірі 68654,0 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення рішення № від 19.07.2017р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 485430,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 121358,00 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно із п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.200.4 ПК України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, та не заперечується відповідачем, контролюючим органом під час проведення перевірки ТОВ «Златопіль» будь-яких суперечностей повязаних з обрахунком вартісних показників сум бюджетного відшкодування відображених в податкових деклараціях, в тому числі і з підстав сумнівів у товарності операцій не встановлено.

З огляду на акт перевірки, суть допущеного позивачем порушення полягає в методологічній помилці, що вплинула на розрахунки з бюджетом.

Така позиція ДПІ у спірних правовідносинах фактично полягає в тому, що коригування показників податкової декларації можливе лише шляхом подачі уточнюючих розрахунків, як це передбачено нормами "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21, в той час як позивач здійснював коригування шляхом відображення уточнюючих показників у складі податкових декларацій за наступні податкові періоди.

Аналізуючи такі доводи ДПІ, суд першої інстанції обґрунтовано послався на положення п. 50.1 ст.50 ПК України, згідно якої у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі результатами електронної перевірки) виявлені.

З аналізу наведених норм права слідує, що виправлення платником податків самостійно виявлених помилок, допущених у податковій декларації, може бути здійснене одним із таких способів:

подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації у встановленій формі;

відображення уточнених показників у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період.

У спірному випадку, ТОВ «Златопіль», скориставшись наданим йому правом, при поданні податкової звітності з ПДВ за травень 2016 року (в тому числі Додатку 2) відобразило уточнені показники в звязку з самостійно виявленими помилками, тобто здійснило коригування показників податкової декларації шляхом відображення уточнених показників у складі податкової декларації за наступний податковий період, що відповідає положенням п. 50.1 ст.50 ПК України.

Отже, враховуючи вищезазначені підстави прийняття спірного рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення № від 19.07.2017р. та наявності підстав для його скасування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі №П/811/1650/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 11.01.2018р., та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в строк, встановлений ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк