Справа № 214/2901/17(2-а/214/181/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 214/2901/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року

у справі №214/2901/17

за позовом ОСОБА_1

до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 86% від середньомісячного заробітку з урахуванням у складі заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на підставі довідки від 06 грудня 2016 року починаючи з 01 січня 2017 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У письмових запереченнях, ОСОБА_1 просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 02 липня 2008 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та перебуває на обліку Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

На час призначення, пенсія обчислена із розрахунку 86% від заробітку, до якого включені такі виплати: посадовий оклад, надбавка за спеціальне звання, надбавка за вислугу років, надбавки за спеціальне звання, премія.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 отримала уточнюючу довідку №641/10/28-01-05-26 від 06 грудня 2016 року, що видана Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління ДФС, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 20-21).

За змістом вказаної довідки позивач отримувала інші виплати, нараховані за періоди з 1 липня 2006 року по 30 червня 2008 року, а саме: у липні 2006 року - матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки, в сумі 2364,69 гривень; у вересні 2006 року - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2459,09 гривень; у січні 2007 року - матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки в сумі 2782, 12 гривень; у лютому 2008 року - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 3254,38 гривень; індексація в період з 1 липня 2006 року по 31 червня 2008 року виплачена у сумі 636,78 гривень.

Відповідно до довідки, на всі виплати включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

20 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням виплат, визначених у вказаній довідці (а.с. 22).

Листом від 28 грудня 2016 року, відповідач відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії, оскільки вищезазначені виплати до складу заробітної плати державного службовця для перерахунку пенсії державного службовця не відносяться (а.с. 23-24).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування повинні бути включені відповідачем до заробітку, з якого обчислюється пенсія.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» (на момент призначення позивачу пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток, але не більше 90 відсотків від сум заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 2 статті 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

З наведених правових норм вбачається, що отримувані суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія позивачу призначена у липні 2008 року на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) 86 відсотковому розмірі від суми заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який має бути незмінним при перерахунку пенсії позивача.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач має здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2017 року, з огляду на приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи відповідача про те, що момент звернення позивача за перерахунком пенсії (грудень 2016 року) чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії державного службовця є безпідставними, оскільки судом установлено, що вимоги позивача стосуються невірного обрахунку пенсії при її призначенні, а не про підвищення пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З урахуванням викладене та фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Ухвала в повному обсязі складена 29 грудня 2017 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим