Справа № 813/2250/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року справа № 813/2250/17

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2144), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, першого заступника начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України начальника штабу майора ОСОБА_4, начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_5 про визнання протиправними і скасування дисциплінарних стягнень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2144) (далі Львівський прикордонний загін), в якому просить суд визнати протиправними і скасувати дисциплінарні стягнення від 25.05.2017, накладені на полковника ОСОБА_3

- «попередження про неповну службову відповідність», накладене начальником Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5;

- «догана», накладене начальником штабу майором ОСОБА_4

Ухвалою від 26.06.2017 суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, першого заступника начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України начальника штабу майора ОСОБА_4 та начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_5.

Ухвалою від 02.08.2017 суд зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 29.11.2017 суд поновив провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказані дисциплінарні стягнення застосовано до позивача безпідставно на фоні особистих неприязних стосунків з його керівництвом з метою створення підстав для подальшого звільнення з Державної прикордонної служби України. Позивач зазначає, що наказом начальника Львівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_5 від 18.05.2017 № 386 АГ «Про призначення службового розслідування» з метою встановлення причин виявлених прорахунків, нібито, вчинених підполковником ОСОБА_6, призначено службове розслідування, проведення якого покладено на першого заступника начальника загону - начальника штабу майора ОСОБА_4 Контроль за виконанням наказу покладено на нього ж - першого заступника начальника загону - начальника штабу. В ході вказаного службового розслідування до позивача приходив його підлеглий - начальник 2-ої групи оперативних чергових відділу управління службою майор ОСОБА_7, який вимагав від позивача надати пояснення щодо службового розслідування. Позивач зазначає, що майор ОСОБА_7 не мав повноважень на проведення службового розслідування та відбирання пояснень у позивача, оскільки є особою, нижчою за по званню, по посаді і є його підлеглим. З огляду на наведене, позивач відмовився від надання пояснень майору ОСОБА_8, у звязку з чим на нього протиправно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Позивач вважає, що, на особу, щодо якої проводиться службове розслідування, не можуть накладатись будь-які дисциплінарні стягнення за неподання пояснень, оскільки дача таких пояснень це право, а не обовязок особи.

Крім того, позивач зазначає, що начальник штабу майор ОСОБА_4І незаконно призначений проводити службове розслідування щодо позивача та проводити контроль його виконання, оскільки є зацікавленою особою, так як саме за його рапортом це розслідування призначене. Також начальник штабу майор ОСОБА_4 зобовязаний був особисто відбирати пояснення у позивача відповідно до вимог чинного законодавства України та внутрішніх положень, підтвердивши перед тим свої повноваження. На думку позивача, службове розслідування щодо нього протиправно проводилось неуповноваженими особами з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, Конституції України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України і у Державній прикордонній службі України. Тому, результати такого розслідування є неповними, упередженими та не можуть бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що майор ОСОБА_4 неодноразово пропонував підполковнику ОСОБА_3 надати йому письмові пояснення з приводу допущених прорахунків в діяльності відділу управління службою штабу. Проте, позивач вказані пояснення так і не надав, чим, на думку відповідача, порушив вимоги ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України в частині неухильного виконання наказів командирів, у звязку з чим правомірно притягнутий до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді догани.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до висновку службового розслідування причини прорахунків, допущених керівництвом відділу управління службою штабу, стали можливими внаслідок невиконання функціональних обовязків начальником відділу управління службою штабу підполковником ОСОБА_3 З огляду на наведене, відповідач вважає, що позивач правомірно притягнутий до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, майор ОСОБА_4 подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач безпідставно відмовився від надання письмових пояснень з приводу допущених прорахунків в діяльності відділу управління службою штабу. Третя особа вважає, що такими діями позивач намагався штучно затягнути терміни проведення службового розслідування, так як з 26.05.2016 мав вибути у відпустку. Третя особа також спростовує доводи позивача щодо неможливості проведення службового розслідування майором ОСОБА_4, який є заінтересованою особою. Зазначає, що позивач не довів в чому саме полягає вказана заінтересованість, а лише вказав, що майор ОСОБА_4 є прямим начальником позивача і тому не має права проводити службове розслідування. Проте, у ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.11 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 N111 (далі - Інструкції 111) немає заборони проводити службове розслідування особам, які є начальниками військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню. З огляду на наведене, третя особа вважає, що за невиконання функціональних обовязків начальником відділу управління службою штабу підполковником ОСОБА_3, порушення ним ряду керівних документів та за результатами службового розслідування позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, підполковник ОСОБА_5 заперечень на позовну заяву до суду не надав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до неї. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених в письмових запереченнях. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Позивач - підполковник ОСОБА_3 проходить військову службу в Державній прикордонній службі України з 1994 року. Відповідно до посвідчення серії УБД №019419, виданого 19.10.2015 Західним регіональним управлінням ДПС України, є учасником бойових дій, у 2015 році перебував у службовому відрядженні у зоні проведення антитерористичної операції на сході України. З січня 2016 року проходить службу в Львівському прикордонному загоні Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на посаді заступника начальника штабу - начальника відділу управління служби штабу Львівського прикордонного загону.

18.05.2017 перший заступник начальника загону начальник штабу майор ОСОБА_4 проаналізував діяльність відділу управління службою, за результатами чого склав рапорт від 17.05.2017 №6217, в якому вказано на виявлені прорахунки позивача.

Наказом начальника Львівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_5 від 18.05.2017 № 386-аг «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування з вказаного питання в період з 18 по 25 травня 2017 року.

Наказом начальника Львівського прикордонного загону від 25.05.2017 №618-аг за результатами проведеного службового розслідування позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність». Стягнення внесено в службову картку з наступним формулюванням: «за порушення вимог частини 1, розділу 3, ст.112 Статуту внутрішньої служби ЗС України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, а саме за не здійснення перевірки наявності, стану та обліку озброєння та боєприпасів протягом березня та квітня 2017 року; пункту 26 наказу начальника Львівського прикордонного загону від 04.12.2016 №2010 ОД «Про організацію експлуатації стрілецької зброї, боєприпасів та забезпечення їх зберігання в 2017 році», а саме за не здійснення начальником відділу управління служби штабу щомісячної перевірки наявності зброї та боєприпасів; пункту 6.33 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 13.12.2016 №188 «Про підготовку ОС Держприкордонслужби України в 2017 р.», а саме за неналежну організацію спецпідготовки персоналом відділу управління служби штабу; посадових інструкцій, затверджених наказом начальника Львівського прикордонного загону від 24.06.2016 №111од, а саме за упущення в роботі щодо щомісячного підведення підсумків роботи відділу за місяць, неналежну організацію оповіщення та збору персоналу прикордонного загону у відповідності до нормативних документів, послабленні контролю за виконанням комплексу заходів, передбачених мобілізаційним планом за напрямком діяльності відділу; п.24 Положення про наставництво в органах та підрозділах Держприкордонслужби України, затверджене наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 22.03.2010 №205, а саме за незакріплення наставника за солдатом ОСОБА_9А.».

В цей же день - 25.05.2017 перший заступник начальника Львівського прикордонного загону - начальник штабу майор ОСОБА_4 усно оголосив позивачу дисциплінарне стягнення «догана»: за порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, де зазначено, що військова дисципліна зобовязує кожного військовослужбовця: додержуватись Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів та ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України де зазначено, що військовослужбовець зобовязаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обовязок, беззастережно виконувати накази командирів», у звязку з чим згодом подав начальнику Львівського прикордонного загону рапорт №6478.

Начальник Львівського прикордонного загону підполковник ОСОБА_5 на вказаному рапорті наклав резолюцію НШ (начальник штабу), НВК (начальник відділу кадрів): внести зміни в службову картку, долучити до матеріалів службового розслідування.

Позивач вважає, що дисциплінарні стягнення, накладені на нього 25.05.2017 начальником Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5 - «попередження про неповну службову відповідність» та начальником штабу майором ОСОБА_4- «догана», є протиправними та підлягають скасуванню.

Спір між сторонами виник з питань правомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правовідносини щодо проходження військової служби регулюються статутом Збройних Сил України, Законом України «Про військовий обовязок і військову службу», Законом України «Про Державну прикордонну службу України» та відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов'язки визначаються вказаним Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до дисциплінарної відповідальності.

Функціонування військових формувань держави, дотримання норм військового законодавства, які регулюють права та обовязки військовослужбовців, точне виконання ними своїх обовязків за різними видами юридичної відповідальності.

Виконання обовязків військової служби забезпечується такими видами юридичної відповідальності, як кримінальна, адміністративна, дисциплінарна, матеріальна.

Перебуваючи на публічній службі, військовослужбовці представляють державу, виконують її завдання й функції щодо забезпечення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. І незважаючи на те, як сприймається відповідальність зазначених субєктів під час вирішення питання про її характер та обсяг, повинен обовязково враховуватися факт перебування вказаних осіб на військовій (державній) службі та особливості наданих їм повноважень.

Згідно з ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а)зауваження; б)догана; в)сувора догана; г)попередження про неповну службову відповідність; д)пониження в посаді; е)пониження військового звання на один ступінь; є)звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж)позбавлення військового звання.

Статтями 83 - 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Таке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно з ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

В п. 1.6 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 8 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за № 385/8984, визначено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні»

Відповідно до ст.ст. 12, 14-15 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 261/10541, службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення начальником (командиром). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою призначено розслідування, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. Рішення про продовження терміну розслідування оформляється письмовим наказом. Посадові особи органів Державної прикордонної служби України зобов'язані надавати правдиві письмові пояснення щодо суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред'являти відповідні документи чи матеріали. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб. У разі відмови військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, надати пояснення, посадова особа, що його проводить, складає відповідну довідку. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків такого факту.

Відповідно до ст.17 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженій наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 261/10541, розслідування має встановити:

наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки;

осіб, з вини яких трапилася подія,та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення;

наявність причинного звязку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця;

конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення;

вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено;

ступінь провини кожної з осіб, причетних, до правопорушення;

форму провини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного;

причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню;

чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов'язків.

В ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зазначено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

Згідно з ст.ст.97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Начальник Львівського прикордонного загону 18.05.2017 на підставі рапорту першого заступника Львівського прикордонного загону - начальника штабу майора ОСОБА_4 призначив службове розслідування по встановленню причин та обставин прорахунків, допущених керівництвом відділу управління службою штабу.

Вказане службове розслідування провів перший заступник начальника загону - начальник штабу майор ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника Львівського прикордонного загону від 18.05.2017 № 586аг "Про призначення службового розслідування" в період з 18 по 25 травня 2017 року.

Суд встановив, що з 19.05.2017 по 24.05.2017 включно позивач перебував на лікарняному, проходив стаціонарне лікування в госпіталі, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1747 від 24.05.2017. Проте, іноді приходив в приміщення Львіського прикордонного загону.

У ході вказаного службового розслідування вчинялися дії, спрямовані на відібрання пояснень у позивача. Так, 22.05.2017 індивідуально, а 24.05.2017 та 25.05.2017 в присутності підполковника ОСОБА_10 та майора ОСОБА_11 до позивача приходив його підлеглий - начальник 2-ої групи оперативних чергових відділу управління службою майор ОСОБА_7 з питань надання пояснень щодо службового розслідування.

В подальшому 25.05.2017 близько 09.00 год. на ранковій нараді штабу майор ОСОБА_4 повторно запропонував підполковнику ОСОБА_3П в присутності ряду офіцерів штабу надати письмові пояснення та визначив йому термін до 10.00 год. того ж дня.

25.05.2017 позивач подав рапорт №6467, в якому зазначив, що пояснення від нього вимагала неуповноважена особа, яка є нижчою за званням, за посадою і є підлеглим позивача, а тому пояснення будуть надані в присутності адвоката.

У судовий засіданнях 14.12.2017 та 28.12.2017 свідки підполковник ОСОБА_10 та майор ОСОБА_11 пояснили, що в їхній присутності до позивача приходив майор ОСОБА_7 та нагадував йому про необхідність надати пояснення, проте позивач, так і не надав.

Допитаний у судовому засіданні 28.12.2017 свідок майор ОСОБА_7 пояснив, що він не відбирав від позивача пояснень по факту службового розслідування. За дорученням майора ОСОБА_4 свідок лише приніс позивачу бланк пояснень, які поклав на стіл. Проте, вказаного бланка позивач не взяв. Свідок пояснив, що він не залучався до проведення службового розслідування та жодних дій по його проведенню не вчиняв.

Оцінюючи вказані обставини суд зазначає, що сам по собі факт передачі бланку пояснень не може розглядатися як відібрання пояснень у позивача його підлеглим.

З огляду на наведене, суд не вбачає в межах вказаних обставин порушення ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині заборони проведення службового розслідування підлеглими військовослужбовця.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ст.ст.14-15 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 261/10541, надання пояснень в ході службового розслідування є правом особи, а не її обовязком. У разі відмови військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, надати пояснення, посадова особа, що його проводить, складає відповідну довідку. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошеної позивачу 25.05.2017 усно першим заступник начальника Львівського прикордонного загону - начальник штабу майором ОСОБА_4, накладене на підполковника ОСОБА_3 за ненадання пояснень по факту службового розслідування, є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності проведення службового розслідування щодо підполковника ОСОБА_3 начальником штабу майором ОСОБА_4, який є зацікавленою особою, суд зазначає таке.

На думку позивача, зацікавленість майора ОСОБА_4 полягає в тому, що саме за його рапортом призначене службове розслідування. Крім того, майор ОСОБА_4 є прямим начальником позивача.

У ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.11 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженій наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 N111, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за N261/10541 (далі - Інструкції №111) не має заборони проводити службове розслідування особам, які є начальниками військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню.

Суд також враховує, що згідно з витягом з штатно-посадового обліку Львівського прикордонного загону (а.с.139) посадовими особами в загоні, які є вищими за посадою від позивача (заступника начальника штабу начальника відділу управління службою штабу Львівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_3П.) є перший заступник начальника загону начальник штабу Львівського прикордонного загону підполковник ОСОБА_4 та начальник Львівського прикордонного загону полковник ОСОБА_5 Відповідно, з усіх посадових осіб Львівського прикордонного загону лише ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наділені достатніми повноваженнями для проведення службового розслідування щодо підполковника ОСОБА_3

Таким чином, заступник начальника загону начальник штабу Львівського прикордонного загону підполковник ОСОБА_4 мав достатні повноваження для проведення службового розслідування.

Як вбачається з висновку службового розслідування по встановленню причин та обставин прорахунків, допущених керівником відділу управління службою штату, 25.05.2017 затвердженого начальником Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5, за його результатами встановлено такі порушення:

- протягом березня та квітня 2017 року підполковник ОСОБА_3 не здійснив перевірку наявності порядку обліку та зберігання зброї та боєприпасів відділу управління службою штабу;

- протягом звітного періоду 2017 року в журналі обліку заходів підготовки персоналу управління прикордонного загону жодних заходів зі спеціальної підготовки підпорядкованого персоналу та жодних додаткових занять підполковником ОСОБА_3 не обліковано;

- звітні документи по підбиттю підсумків роботи відділу за місяць в період з січня по квітень 2017 року відсутні, що ставить під сумнів проведення зазначених заходів;

- у ході перевірки 15.05.2017 окремих елементів бойової готовності прикордонного загону виявлено ряд прорахунків в діяльності посадових осіб відділу, повязаних з оповіщенням та збором персоналу, а саме: оповіщення здійснювалось без врахування першочерговості, так як посадові особи чергової зміни не знали про даний список; журнал з адресами проживання не відповідав вимогам керівних документів, інформація в журналі була не оновлена, що не дало змоги якісно провести збір та оповіщення персоналу прикордонного загону;

- наказом по прикордонному загону №21-од від 23.02.2017 внесено зміни в завдання відділу управління службою штабу, разом з тим відповідні зміни в положення про підрозділ та посадові обовязки персоналу не внесені;

- 18.05.2017 для подальшого проходження служби до підрозділу прибула сержант ОСОБА_9, разом з тим заходи по становленні на посаду з військовослужбовцем організовані не були, план вводу та становлення на посаду відсутній, офіцер - наставник не визначений.

Таким чином, матеріалами службового розслідування підтверджується невиконання функціональних обовязків начальником відділу управління службою штабу підполковником ОСОБА_3 та, відповідно, порушення ним вимог:

- частини 1, розділу 3, статті 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №-548- XIV, а саме: «зобовязаний перевіряти не менше ніж один раз на місяць наявність, стан та облік озброєння та боєприпасів. Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів»;

- пункту 26 наказу начальника Львівського прикордонного загону від 04.12.2016 №201од «Про організацію експлуатації стрілецької зброї, боєприпасів та забезпечення їх зберігання в 2017 році», а саме: «начальнику відділу управління службою штабу під час щомісячної перевірки наявності зброї та боєприпасів робити контрольний запис у книгу приймання та здавання зброї та боєприпасів черговими, яка ведеться старшими оперативними черговими»;

- пункту 6.33 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.12.2016 №188 «Про підготовку особового складу Державної прикордонної служби України в 2017 році», а саме «спеціальна підготовка здійснюється за тематикою, яка визначена Головним центром управління службою Адміністрації Держприкордонслужби, і проводиться шляхом самостійної підготовки з особовим складом відділів управління службою органів охорони державного кордону - не менше шести годин на місяць. Загальна підготовка персоналу центрів управління службою (відділів управління службою) здійснюється за планами професійної підготовки відповідного органу Держприкордонслужби. Відповідальність за підготовку фахівців покладено на керівників профільних структурних підрозділів органів Держприкордонслужби, за напрямами службової діяльності»;

- посадових інструкцій, затверджених наказом начальника Львівського прикордонного загону від 24.06.2016 №111од, а саме «начальник відділу управління службою штабу зобовязаний: підбивати підсумки роботи відділу за місяць та визначати завдання на наступний місяць, організовувати оповіщення та збір персоналу прикордонного загону у відповідності до нормативних документів, брати участь, за своїм напрямом діяльності, в організації виконання заходів щодо приведення відділу та прикордонного загону у вищу ступінь бойової готовності, контролювати виконання комплексу заходів, передбачених мобілізаційним планом за напрямом діяльності відділу»;

- пункту 24 Положення про наставництво в органах та підрозділах Державної прикордонної служби України затверджених наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 22.03.2010 №205, а саме «закріплення наставника проводиться в міру призначення на посади підопічних наказом керівника органу Держприкордонслужби».

За результатами службового розслідування запропоновано притягнути підполковника ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, наклавши на нього дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Суд бере до уваги, що позивач в позовній заяві не навів підстав та не надав доказів, які вказують на оскарження по суті порушень, вказаних у висновку службового розслідування від 25.05.2017, затвердженому начальником Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5

Суд зазначає, що дисциплінарне стягнення, накладене на військовослужбовця, не може бути скасоване з одних лише формальних підстав.

Щодо доводів позивача про неприязні стосунки з керівництвом як на підставу для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що в ході судового розгляду позивач не подав належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували такі обставини.

При цьому, субєктивна оцінка позивачем пропозиції командування щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення не може вважатися особистими неприязними стосунками.

Щодо доводів позивача про необхідність продовження строків службового розслідування, то такі не знайшли свого підтвердження.

Суд встановив, що службове розслідування проведене відповідно до вимог ст.ст. 12, 14-15 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 №111, а саме в межах місячного строку з дня його призначення начальником (командиром). При цьому, суд зазначає, що мінімальні строки проведення службового розслідування вказаною Інструкцією не встановлені.

Відповідно до норм ч.4 ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Суд враховує наявність у позивача численних дисциплінарних стягнень, зокрема, суворої догани, накладеної наказом від 22.12.2016 №1489АГ, суворої догани, накладеної наказом від 12.05.2017.

З огляду на наведене, суд вважає, що за результатами службового розслідування по встановленню причин та обставин прорахунків, допущених керівником відділу управління службою штату 25.05.2017 позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».

Таким чином, суд дійшов висновку, що дисциплінарне стягнення від 25.05.2017 «Попередження про неповну службову відповідність», накладене начальником Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5 на підполковника ОСОБА_3, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п.12, 13 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати дисциплінарне стягнення «догана», накладене 25.05.2017 на підполковника ОСОБА_3 місце проживання: 79010, м.Львів, вул.Личаківська 74.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 09.01.2018.

Суддя А.Г.Гулик