Справа № 803/1665/17
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення строку звернення до суду

05 січня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1665/17
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом Виконавчого комітету Нововолинської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2017 року ВП №54254670,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Нововолинської міської ради (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2017 року ВП №54254670 про накладення штрафу.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, що був пропущений з поважних (незалежних від позивача) причин.

УДВС ГТУЮ у Волинській області 04 січня 2018 року подано суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропущенням десятиденного строку звернення до суду, визначеного статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданому до суду 05.01.2018 року клопотанні позивач розгляд справи просив проводити за відсутності представника Виконавчого комітету Нововолинської міської ради. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.79).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, однак 05.01.2018 року подав до суду клопотання у якому розгляд справи просив проводити за відсутності представника відповідача (а.с.81).

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, при цьому, представниками позивача та відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а клопотання про поновлення строку звернення до суду можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з таких мотивів та підстав.

Частинами першою, третьою статті 99 КАС України N 2747-IV від 06 липня 2005 року (в редакції, яка була чинна на час звернення до суду) визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу на позивача під час примусового виконання судового рішення, відтак, для звернення до суду для захисту прав, свобод та інтересів позивача встановлений десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2017 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчук О.П., при примусовому виконанні виконавчого листа №165/2223/16-а, виданого 26.06.2017 Володимир-Волинським міським судом, виніс постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 10200,00 грн. (а.с.37-38).

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про накладення штрафу від 10.10.2017 року отримано позивачем 17.10.2017 року, згідно штемпеля вхідної кореспонденції (а.с.37). Таким чином, про порушення своїх прав позивач дізнався 17.10.2017 року.

Позовна заява про визнання протиправною та скасування постанови від 10.10.2017 року ВП №54254670 подана позивачем до Волинського окружного адміністративного суду 04.12.2017 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого частиною третьою статті 99, частиною другою статті 181 КАС України (чинних на час звернення до суду).

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України ( в редакції від 03.10.2017 року чинній на момент вирішення клопотання) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Необхідною умовою поновлення процесуального строку є поважність причин пропуску процесуального строку, тобто існування об'єктивних обставин, які всупереч волі позивача позбавляли останнього можливості скористатися своїм правом подачі позовної заяви до суду у встановлений процесуальний строк.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних

У позовній заяві Виконавчий комітет Нововолинської міської ради вказав, що пропуск строку звернення з даним позовом до суду відбувся з поважних причин, оскільки, 30.10.2017 року Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради було подано позовну заяву до Володимир-Волинського міського суду про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.10.2017 року. Однак, ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 02.11.2017 року вищевказану позовну заяву повернуто позивачеві з тих підстав, що дана адміністративна справа підсудна окружному адміністративному суду, яка листом від 20.11.2017 року була надіслана позивачу та отримана останнім 28.11.2017 року (а.с. 43-44).

Разом з тим, подаючи позовну заяву до Володимир-Волинського міського суду позивач керувався вимогами чинного законодавства, зокрема ст. 18 КАС України ( в редакції чинній на момент подання позову), згідно з якою місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, згідно статті другої вищевказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

На підставі вищевикладеного вбачається, що оскарження до суду постанови державного виконавця про накладення штрафу Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради було здійснено вчасно, однак, через неоднозначне трактування правил предметної підсудності, позовна заява була спочатку направлена до Володимир-Волинського міського суду (місцевого як адміністративного), а отримавши ухвалу про повернення позовної заяви, позивач звернувся до Волинського окружного адміністративного суду.

Таким чином, причини пропуску строку звернення до суду наведені позивачем, є поважними, оскільки, пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Суд погоджується з доводами позивача про те, що існує неоднозначне трактування правил предметної підсудності у даній категорії справ. Однак, згідно частини 4 статті 6 КАС України в редакції від 03.10.2017 року забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень статті 55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до частини 1 та 6 статті 121 КАС України (в редакції від 03.10.2017 року чинній на момент вирішення клопотання судом) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду, наведені позивачем та підтверджені належними доказами, є поважними, а тому слід поновити пропущений позивачем строк звернення до суду, а в клопотанні представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Керуючись статтями 121, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений позивачем встановлений законом процесуальний строк звернення до адміністративного суду в справі за позовом Виконавчого комітету Нововолинської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В задоволенні клопотання представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Нововолинської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук