Справа № 810/2658/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

09.01.2018 Київ К/9901/3746/17 810/2658/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі № 810/2658/16 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

14 грудня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга (до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ (далі - КАС України) Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі № 810/2658/16.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв'язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIІІ Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27 грудня 2017 року матеріали касаційної скарги передані до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та визначені Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді-доповідачу Хохуляку В.В.

Згідно з підпунктом 12 пункту першого Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, які діяли на час її подання, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 214 КАС України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 212 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 214 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і вказані у заяві підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, касаційна скарга залишається без руху.

З поданих матеріалів вбачається, що ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року була прийнята у відкритому судовому засіданні. Повний текст вказаного судового рішення було виготовлено в повному обсязі 09 серпня 2017 року в той час, як касаційну скаргу подано до суду касаційної інстанції 14 грудня 2017 року, тобто із пропуском встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень.

Як на підставу для поновлення пропущеного строку, Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області посилається на те, що відповідачем в межах процесуального строку на касаційне оскарження вже подавалась касаційна скарга на оскаржувані судові рішення, зокрема ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2017 року відповідачу було відмовлено у продовженні строку на усунення недоліків, а касаційну скаргу повернуто заявнику у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху щодо сплати судового збору.

Суддя зазначає, що невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Як зазначено вище, відповідач всупереч вимогам частини п'ятої статті 213 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ не здійснив сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі при зверненні до суду з касаційною скаргою вперше.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Неможливість сплати судового збору податковим органом є невмотивованим та спростовується відомостями наведеними у Додатку №3 до Державного бюджету України на 2017 рік, а також наявністю коштів виділених органам Державної фіскальної служби для сплати судового збору в обсязі 710000000,00млн.грн., з яких за даними Державної казначейської служби України використано 554784253,00грн. станом на 15 грудня 2017 року, внаслідок чого, за будь-яких умов причини несплати судового збору визнаються судом неповажними.

Податковий орган не надав доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з моменту звернення до суду з касаційною скаргою вперше.

Вищевикладене свідчить лише про відсутність у відповідача наміру своєчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене, наведені податковим органом у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій підстави пропуску такого строку не є поважними.

На підтвердження поважності пропуску строку відповідачу слід вказати інші підстави та надати відповідні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою у строк, визначений законом.

Відповідно до частини четвертої статті 213 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Частиною сьомою статті 56 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ передбачено, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

На час звернення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з касаційною скаргою вимоги до оформлення документів щодо підтвердження повноважень представника визначались частиною третьою статті 58 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ, яка передбачала, що довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації (за наявності).

Проте, заявником касаційної скарги, на підтвердження своїх повноважень, додана копія довіреності неналежно засвідчена. Таким чином, надана копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_3 на представництво Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

До того ж, в порушення вимог частини четвертої статті 213 вказаного Кадексу касаційна скарга не підписана представником податкового органу, що є підставою для залишення касаційної скарги буз руху.

Частиною п'ятою статті 213 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається з поданої касаційної скарги, вимоги Кодексу в цій частині не виконано, документ про сплату судового збору до неї не додано.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги), за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (але не менше 120% від одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.)

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1378,00грн.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подання позову) при зверненні до адміністративного суду позивачу необхідно було сплатити один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше п'яти розмірів мінімальної заробітної плати за вимоги майнового характеру, що складало 551,20грн. Отже, за подання касаційної скарги відповідач має сплатити 1920,00грн. судового збору (551,20грн. х 120% (але не менше 120% від одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та надати суду документ про його сплату.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. рахунок отримувача: 0007, . Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд»)

З урахуванням вищезазначених положень, заявник касаційної скарги повинен надати суду касаційної інстанції обґрунтоване клопотання із зазначенням підстав та наданням відповідних доказів, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії із звернення до суду касаційної інстанції у строк визначений законом, документ про сплату судового збору, належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу та касаційну скаргу підписану представником податкового органу.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332, підпунктами 4, 12 пункту першого Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі № 810/2658/16 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде вважатись не поданою та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Хохуляк