Справа № 804/2021/17
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2017 рокусправа № 804/2021/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дурасової Ю.В.

судді: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства"

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 (суддя Гончарова Ірина Анатоліївна)

у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду першої інстанції від 14.06.2017 позов залишено без розгляду.

Свою позицію суд першої інстанції мотивував тим, що законодавством встановлений спеціальний строк звернення до суду із позовом про оскарження рішення ПФУ про застосування фінансових санкцій та пені, а саме такий строк становить 10 робочих днів з дня отримання такого рішення у порядку, визначеному ч. 13 ст. 106 ЗУ №1058. Однак, позивач звернувся до суду 14.02.2017 та 21.03.2017 року, тоді як рішення УПФ отримав 02.02.2017року, отже пропустив 10-ти денний строк звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач (Комунальне підприємство "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства") подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилається на те, що строк не був пропущеним. Зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи. Вказує, що рішення УПФ було отримано не 02.02.2017 року, як помилково встановив суд першої інстанції, а 06.02.2017 року, що підтверджується штампом на конверті. Також посилається на ч. 4 ст. 99 КАС України, згідно якої визначено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору, і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Представником відповідача (Нікопольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області) надано до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що строки для оскарження рішення ПФУ (10 робочих днів) платником були пропущені. Тому на даний час Рішення УПФ про застосування фінансових санкцій № 100 від 26.12.2016 року є узгодженим зобов'язанням.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Суду пояснив, що створюються штучні перешкоди для доступу до правосуддя. Внаслідок неправильного дослідження обставин справи, суд першої інстанції прийшов до неправильних висновків.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, запереченнях, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 березня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії Нікопольського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області щодо винесення рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату( несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органам Пенсійного фонду №100 від 26.12.2016 року у вигляді штрафу у розмірі 6612,86грн., в т.ч.32% - 5343,95грн., 2%-1268,91грн. та пені в розмірі 1879,60грн. в т.ч. 32% - 1553,44%, 2% - 326,16 грн. за період 22.09.2008 року до 22.10.2008 року та його скасування.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року адміністративний позов Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради повернуто позивачеві.

22 травня 2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 року скасовано, справу №804/2021/17 направлено на для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в оскаржуваній ухвалі від 14.06.2017 року про залишення позову без розгляду вказано, що позивач у позовній заяві зазначає, що отримав спірне рішення УПФ 10.01.2017р. та 18.01.2017р. направив до Головного УПФУ у Дніпропетровській області скаргу на рішення про застосування фінансових санкцій, яка рішенням УПФУ від 02.02.2017р. повернута без розгляду.

Також в оскаржуваній ухвалі від 14.06.2017р. зазначено, що суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами, оскільки позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою засобів поштового зв'язку з позовом 14.02.2017р. та 21.03.2017р., тоді як рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на скаргу від 18.01.2017р. отримав 02.02.2017р., вперше звернувся до суду 14.02.2017р., тобто із пропуском встановленого 10 денного строку.

Натомість з даним висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погодитися не може на підставі наступного.

Суд першої інстанції послався на спеціальній строк звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження рішення ПФУ про застосування фінансових санкцій та пені (10 робочих днів з дня отримання такого рішення) - ч. 13 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року №1058.

Натомість, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, судом першої інстанції не враховано, що зазначеним законом передбачено саме 10 робочих днів, а не календарних.

Отже, якщо позивач отримав рішення УПФ 02 лютого 2017 року, а звернувся до суду вперше 14 лютого 2017 року, то 10-ти денний строк (робочих днів) звернення до суду позивачем не порушено.

Так в силу ч. 13 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення. Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України визначено, що якщо Законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені обставини справи та норми ч. 13 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ч. 4 ст. 99 КАС України, що надає можливість скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять копію ухвали суду від 21.02.2017р. (а.с. 7), в зазначеній ухвалі є посилання на те, що діючим законодавством передбачена досудова процедура оскарження рішення Пенсійного фонду. Разом з тим, суд першої інстанції в даній ухвалі від 21.02.2017р. по справі №804/1215/17 роз'яснив, що відповідно до ч.3 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 03.08.2017) особа, позовна заява, якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, позивач КП «Нікопольводоканал», враховуючи дані роз'яснення адміністративного суду та усунувши недоліки, зазначені судом, скористався своїм правом та знову звернувся до адміністративного суду з позовом в загальному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому її слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, забезпечуючи особі право доступу до правосуддя.

Керуючись 241-245, 250, 315, 320, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 р. - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 р. - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили 19.12.2017 та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 19.12.2017.

В повному обсязі судове рішення виготовлено 29.12.2017 року.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова