Справа № 810/29/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 січня 2018 року м. Київ № 810/29/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву Головного управління ДФС у Київській області до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Київській області з позовом до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи:

- подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

- має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання до адміністративного суду субєктом владних повноважень або юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити 1762,00 грн. судового збору.

Разом з цим, доказів сплати судового збору позивач до матеріалів позовної заяви не приєднав.

Відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позовна заява не містить будь-яких реквізитів третьої особи, окрім її скороченого найменування та ідентифікаційного коду.

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з цим, позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

Так, у позовній заяві позивач просить зняти арешт з майна, яке належить ВАТ «Укренергобудмеханізація» та перебуває у податковій заставі. При цьому, позивач у прохальній частині адміністративного позову не конкретизує, яке саме майно є предметом позову.

Натомість зі змісту позовної заяви слідує, що Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у рамках здійснення заходів, направлених на погашення податкового боргу, було реалізовано майно ВАТ «Укренергобудмеханізація», що перебувало у податковій заставі, а саме: автокран КС-4561, автомобіль КРАЗ 6510.

Позивач зазначає, що кошти від реалізованого майна були спрямовані податковим органом у рахунок погашення податкового боргу ВАТ «Укренергобудмеханізація».

Позивач також зазначає, що у подальшому зясувалось, що на майно ВАТ «Укренергобудмеханізація», яке було реалізовано Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у процедурі погашення податкового боргу, органами державної виконавчої служби накладений арешт у звязку з наявністю виконавчих проваджень, де ВАТ «Укренергобудмеханізація» є боржником.

У якості підстави позову позивач посилається на вимоги статті 90 Податкового кодексу України, якою встановлений пріоритет податкової застави над іншими обтяженнями та статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, якою встановлений пріоритет зареєстрованого обтяження над не зареєстрованими.

Водночас будь-яких обґрунтувань правових підстав для зняття арешту з майна ВАТ «Укренергобудмеханізація», який накладений відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», позивач у позовній заяві не зазначив.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 93.4 статті 93 Податкового кодексу України, у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Беручи до уваги повідомлені позивачем у позовній заяві обставини з приводу того, що кошти від реалізації майна ВАТ «Укренергобудмеханізація» були направлені у рахунок погашення податкового боргу, податкова застава на реалізоване майно припинилась у силу вимог пункту 93.4 статті 93 Податкового кодексу України.

Викладене дає підстави для висновку що майно, яке є предметом спору, не перебуває у податковій заставі, а позов не повязаний з правовідносинами, що виникають у звязку з неможливістю вчинення контролюючим органом дій, повязаних з погашенням податкового боргу замість платника податку податкового боргу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 8 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом.

Зміст спірних правовідносин та обставини, наведені позивачем у позовній заяві, свідчать, що фактично позов поданий в інтересах особи, яка придбала майно, реалізоване контролюючим органом, та направлений на звільнення цього майна з-під арешту, який накладений у межах виконавчого провадження, де Головне управління ДФС у Київській області або інші контролюючі органи не є стягувачами.

При цьому, позовна заява не містить посилань на закон, який надає Головному управлінню ДФС у Київській області право звертатись з позовами, направленими на захист майнових прав приватних осіб, або ж пояснень, на виконання яких повноважень Головне управління ДФС у Київській області звернулось з даним позовом до суду.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду :

- оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що має немайновий характер, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI;

- уточненої позовної заяви із зазначенням:

1) повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду, відомих номерів звязку та офіційної електронної адреси (адреси електронної пошти) третьої особи;

2) конкретизації найменування майна та реквізитів, що дають змогу його ідентифікувати;

3) правового обґрунтування позовних вимог, зокрема, посилань на конкретні норми чинного законодавства, що вказують на наявність юридичних підстав для звільнення майна, що є предметом позову, з під арешту з ініціативи Головного управління ДФС у Київській області;

4) правового обґрунтування підстав звернення з даним позовом та пояснень, на виконання яких повноважень Головного управління ДФС у Київській області подано позов;

- належних доказів, що підтверджують обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги: рішень органів державної виконавчої служби, якими накладено арешт на майно, що є предметом спору; витягів з державних реєстрів, що підтверджують наявність арешту на майно, що є предметом позову, станом на день звернення до суду;

- власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою http://adm.ko.court. gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Головного управління ДФС у Київській області до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.