Справа № 804/5919/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 р. Справа № 804/5919/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача: від третьої особи-1: ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа-1: ОСОБА_6, третя особа-2: ОСОБА_7 про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації №ДП 87 від 09.04.2014р., -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017р. ОСОБА_5 звернулася з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа-1: ОСОБА_6, третя особа-2: ОСОБА_7 та просить визнати протиправною і скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ДП 87 по обєкту: «будівництво індивідуального житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами за адресою: 51283, Дніпропетровська область, Новомосковський район, сел. Піщанка, вул. Червоний Лиман, 2Ж».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказана вище декларація була зареєстрована Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області 09.04.2014р. на підставі недостовірних даних, зазначених третьою особою-1 у декларації про початок будівельних робіт,оскільки згідно технічного паспорту станом на 2013р. будинок уже був побудований, технічний паспорт виготовлений 10.01.2014р., а тому вважає, що реєстрація вказаної декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.04.2014р. є незаконною, оскільки суперечить ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також представник позивача вказує і на те, що третьою особою-1 спірну декларацію було зареєстровано з метою уникнути поділу вказаного житлового будинку між подружжями, оскільки на даний час у провадженні Новомосковського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа №183/3589/15 про поділ спільного майна між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та у період шлюбу з 1988 по 2015р.р. земельна ділянка для будівництва будинку була придбана за спільні кошти подружжя. У межах розгляду вказаної цивільної справи проводяться експертизи Дніпропетровським НДІ судових експертиз та третьою особою-1 надані ряд документів, які повністю підтверджують наявність недостовірних даних, зазначених у оспорюваній декларації від 09.04.2014р. На думку позивача, наявність зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт може суттєво вплинути на її права при визначенні часток та компенсації у спільному майні подружжя. Окрім того, у позові та окремо у клопотанні, позивач просить поновити строк на звернення із даним позовом до суду посилаючись на те, що довідалась про наявність оспорюваної декларації лише 28.08.2017р. при зверненні до інституту судових експертиз.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 02.10.2017р., 05.10.2017р., 18.10.2017р., що підтверджується змістом телефонограми, електронним звітом та поштовим повідомленням наявними в матеріалах справи (а.с.45-47,74).

20.10.2017р. представник відповідача надав до канцелярії суду письмові заперечення на позов у яких просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт у Департаменту не має. Виходячи із зазначених ОСОБА_6 документів у декларації, фактів виявлення недостовірних даних у зареєстрованій декларації зафіксовано не було, так як обєкт будівництва будувався ОСОБА_6 на земельній ділянці, що була спеціально відведена для цієї мети, а також за наявності документа, який дає право виконувати будівельні роботи (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Новомосковською райдержадміністрацією за № 3 від 11.02.2014р.), а тому вважає, що під час реєстрації вказаної декларації посадові особи відповідача діяли на законних підставах та в межах своєї компетенції (а.с.51-52).

Окрім того, представником відповідача надано до канцелярії суду також клопотання про розгляд справи без участі представника Департаменту посилаючись на участь представника відповідача в іншому судовому засіданні у апеляційному адміністративному суді (а.с.48).

Представник третьої особи-1 (ОСОБА_6А.) в судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що права і інтереси позивача при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт на вказаному обєкті будівництва не порушені, шлюбні відносини між позивачем і третьою особою-1 припинені у серпні 2012р., що уже встановлено у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2015р., технічним паспортом рік побудови домоволодіння визначено 2013 рік (на час дослідження будівництво не закінчене), технічний паспорт на житловий будинок виготовлений був 20.01.2014р., вважає, що побудовані обєкти відповідають даним, зазначеним у декларації про початок виконання будівельних робіт, а тому зазначене виключає застосування до цих правовідносин ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.58-59).

Третя особа-2 (ОСОБА_7В.) в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином 09.10.2017р., що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у справі (а.с.42).

Згідно ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин третьої особи або не повідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Також і згідно ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведене, подане представником відповідача клопотання про розгляд справи без участі представника Департаменту, належне повідомлення третьої особи-2 про дату, час та місце розгляду справи, строки розгляду і вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників відповідача і третьої особи-2 з урахуванням наданих представником відповідача письмових заперечень на позов.

Судом до початку судового розгляду справи було встановлено, що позивачем у позові висловлено клопотання про поновлення строків звернення до суду з цим позовом, яке також окремо додано і до позову та у ході вирішення вказаного клопотання судом було встановлено, що строк звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом не пропущений,оскільки позивач довідалася про наявність оспорюваної зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт лише 28.08.2017р., на чому також наполягав і представник позивача та у звязку з тим, що вказаний строк звернення до суду з цим позовом не пропущений представник позивача відкликав своє клопотання і просив його не вирішувати з підстав того, що вказаний строк позивачем не пропущений.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для вирішення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки клопотання представником позивача було відкликано та судом встановлено, що позивачем даний позов подано в межах строків, встановлених ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

10.01.2014р. на замовлення ОСОБА_6, ОСОБА_7 був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 2Ж по вул. Червоний Лиман,сел.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.с11-16).

Надалі, замовниками будівництва ОСОБА_6, ОСОБА_7 була оформлена та подана до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції декларація про початок виконання будівельних робіт на обєкті: нове будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, сел.Піщанка, вул. Червоний Лиман, 2Ж, яка була зареєстрована ДАБК у Дніпропетровській області 09.04.2014р. за №ДП87, що підтверджується її копією, наявною у справі (а.с.8-10).

Матеріали справи свідчать про те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 триває судовий процес у цивільній справі з розподілу майна після розлучення у межах якої проводяться відповідні судові експертизи у Новомосковському районному суді Дніпропетровської області (а.с.18-34).

Як зазначає у позові позивач, вона довідалася про наявність вказаної вище зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт 28.08.2017р. під час ознайомлення з матеріалами судової експертизи, яка проводилася у межах розгляду цивільної справи №183/3589/15, що підтверджується відповідною копією клопотання (а.с.35).

Позивач просить визнати протиправною та скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП 87 від 09.04.2014р. посилаючись на те, що заповнення третіми особами-1,2 вказаної декларації з наведенням у ній недостовірних даних може суттєво вплинути на майнові права позивача при визначенні часток та компенсації у спільному майні подружжя.

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає,що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що захисту у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади підлягають лише порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, що також підтверджено і представником позивача в судовому засіданні, позивач не звертався до відповідача як субєкта владних повноважень з будь-якими питаннями, у тому числі позивач не зверталася із питанням щодо реєстрації оспорюваної декларації про початок виконання будівельних робіт як замовник будівництва чи з питаннями щодо проведення відповідної перевірки з приводу фактів наявності, на її думку, у вказаній оспорюваній декларації недостовірної інформації, зазначеної у ній третіми особами-1,2 як замовниками вказаного вище будівництва у відповідній декларації про початок виконання будівельних робіт, яка оспорюється позивачем у цій справі.

Також позивач і у позові зазначає про те, що реєстрацією вказаної декларації ще не порушене право позивача, проте майнове право позивача може бути порушене у майбутньому при визначенні часток та компенсації у спільному майні подружжя (а.с.6).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що судовому захисту підлягає лише уже порушене право у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, враховуючи те, що відповідач як субєкт владних повноважень не вчиняв жодних дій чи бездіяльності, не приймав жодних рішень, які стосуються прав, обовязків та інтересів позивача, суд приходить до висновку, що, у даному випадку, відсутнє порушене право позивача з боку відповідача як субєкта владних повноважень, яке підлягає судового захисту.

Щодо встановлення позивачем фактів зазначення третіми особами-1,2 недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт ДП 87, зареєстрованої 09.04.2014р. (2013 року побудови будинку) стосовно будівництва індивідуального житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, сел.Піщанка, вул. Червоний Лиман, 2Ж, замовниками за якою є треті особи-1, 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, що слугувало підставами для звернення позивача з даним позовом про визнання протиправною та скасування реєстрації такої декларації, суд виходить із того, що позивач не наділений повноваженнями стосовно здійснення перевірки відповідних декларацій про початок виконання будівельних робіт на предмет зазначення у них достовірних чи недостовірних даних, а такі повноваження мають лише органи державної архітектурно-будівельної інспекції при здійсненні реєстрації такої декларації проводиться відповідна перевірка та саме вказаний орган має право скасувати реєстрацію такої декларації, у тому числі таке право щодо звернення з позовом до суду про скасування такої реєстрації надано не позивачеві, а саме вказаному органу ДАБІ згідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, згідно ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи,чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що органами Державного архітектурно-будівельного контролю може бути скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт за таких двох умов, а саме:

- недостовірність даних, наведених замовником будівництва у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- без відповідного документа, який дає право виконання будівельних робіт чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Отже, вказаний перелік підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт органом ДАБК є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Також із наданих представником відповідача заперечень, змісту копії відповідної декларації видно, що органом державної архітектурно-будівельної інспекції під час проведення перевірки вказаної декларації перед проведенням її реєстрації не було встановлено будь-яких недостовірних даних, які наведені замовниками будівництва у вказаній декларації та, які б перешкоджали проведенню реєстрації такої декларації з підстав, визначених ч.2 ст.39-1 вказаного Закону (а.с.51-55).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на недостовірність даних наведених у оспорюваній позивачем декларації про початок виконання будівельних робіт не встановлена уповноваженим органом державної архітектурно-будівельної інспекції у порядку, визначеному ч. 2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому вказані доводи позивача не можуть слугувати підставами для визнання протиправною і скасування реєстрації відповідачем декларації про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, слід зазначити, що вказана реєстрація відповідачем декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.04.2014р. жодним чином не впливає та не може вплинути у майбутньому на права, свободи та інтереси позивача,оскільки реєстрація такої декларації не встановлює права власності на такий обєкт у будь-яких осіб, а лише надає право замовнику будівництва на початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва.

Судом критично надається оцінка доводам позивача про те, що зазначення третіми особами-1,2 недостовірних даних у вказаній декларації може вплинути на її майнові права при визначенні часток та компенсації в спільному майні подружжя, з огляду на те, що дані декларації про початок виконання будівельних робіт ніяким чином не можуть вплинути на майнові права позивача у майбутньому, оскільки зміст вказаної декларації не містить посилань на встановлення, визначення чи позбавлення будь-яких прав і обовязків саме позивача.

Також слід зазначити, що зазначення недостовірних даних (року побудови) у поданій замовниками будівництва декларації про початок виконання будівельних робіт не може бути підставою для визнання протиправною і скасування реєстрації такої декларації, оскільки відповідач не несе відповідальності за повноту та достовірність таких даних, а така відповідальність покладена саме на замовників будівництва згідно до ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких обставин, відповідач не може нести відповідальності за дані, які зазначаються замовниками будівництва у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та вказане не може бути обрано підставами для скасування реєстрації такої декларації, оскільки вказані обставини не є підставами для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт з урахуванням вимог ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, і ч.1 ст. 71 вказаного вище Кодексу, покладає обовязок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Однак, представником позивача у ході судового розгляду справи не було надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про порушення прав позивача саме відповідачем як субєктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин з урахуванням встановлених судом обставин стосовно того, що позивач до відповідача не звертався та відповідач не приймав будь-яких рішень, а також і не вчиняв жодних дій чи бездіяльності, що стосуються прав, обовязків та інтересів позивача.

При цьому, слід зазначити, що ні дані технічного паспорту про 2013 рік побудови житлового будинку, ні висновок експерта №222-1-17 складений у межах розгляду цивільної справи №183/3589/15 не можуть братися судом до уваги у даній справі, як доказ протиправності реєстрації оспорюваної декларації відповідачем, оскільки вказані копії документів не підтверджують жодного факту порушення прав, обовязків і інтересів позивача саме відповідачем як субєктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, виходячи з того, що судом у ході судового розгляду справи жодними доказами не було встановлено фактів порушення прав, обовязків та інтересів позивача відповідачем під час реєстрації оспорюваної декларації про початок виконання будівельних робіт №ДП 87 від 09.04.2014р.

Разом з тим, представником відповідача наведено достатньо підстав та надано докази, які свідчать про відсутність порушених ним як субєктом владних повноважень прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з урахуванням ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши дії відповідача щодо реєстрації оспорюваної декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП 87 від 09.04.2014р., з урахуванням того, що судом не встановлено порушення субєктом владних повноважень прав, обовязків та інтересів позивача під час проведення реєстрації такої декларації, суд приходить до висновку про те, що при здійсненні відповідачем реєстрації вказаної декларації відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що у разі ухвалення рішення на користь субєкта владних повноважень, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71,86, 94, 122,128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, третя особа-1: ОСОБА_6, третя особа-2: ОСОБА_7 про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації №ДП 87 від 09.04.2014р. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2017 року

Суддя ОСОБА_1