Справа № 808/3574/17
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року (19 год. 47 хв.)Справа № 808/3574/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря Бойко К.О.,

за участю позивача: ОСОБА_1

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Васильєва С.Ю.,

розглянув в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 (69006, АДРЕСА_1)

до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10)

про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 (далі - позивач) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача вчинені стосовно позивача щодо безпідставного супроводження та проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання на 18.12.2017.

В судовому засіданні 18.12.2017 було оголошено перерву до 26.12.2017.

В судовому засіданні 26.12.2017 позивач підтримав заявлені позовні вимоги, зокрема зазначив, що в порушення норм Закону України «Про національну поліцію» 23.10.2017 відповідач вчинив протиправні та незаконні дії, а саме надав доручення ОСОБА_5, щоб він доставив його до Луганського обласного наркологічного диспансеру, який знаходиться у м. Лисичанську Луганської області для проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння. Позивач також зазначив, що протиправні дії вчинені відповідачем принижують його честь, гідність та ділову репутацію перед іншими працівниками та керівниками структурних підрозділів ГУНП в Луганській області та підлеглими. У зв'язку з цим позивач зазнав моральних страждань, як під час вчинення цих незаконних дій так і весь час після їх вчинення. Адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, в задоволені адміністративного позову просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування у судовому засіданні зазначав про те, що дії відповідача не порушують норми діючого законодавства, а процедура медичного огляду для встановлення стану сп'яніння позивача проходила без приниження його честі, гідності та ділової репутації.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наказу від 07.11.2015 № 13 о/с, позивача прийнято на службу до Національної поліції України та присвоєно у порядку переатестування спеціальне звання «полковник поліції». Позивач працює на посаді начальника управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23.10.2017 керівництво ДВБ повідомило ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_6 прибув за місцем роботи позивача в кабінет № 413, розташований за адресою: Луганська область, м. Северодонецьк, вул. Пивоварова, буд. 2. В присутності начальника УКЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_7, працівника КП в Луганській області ОСОБА_8 та працівника інспекції по особовому складу ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 повідомив позивача, що за вказівкою керівництва, а саме Департаменту Внутрішньої Безпеки України він зобов'язаний доставити його до Луганського обласного наркологічного диспансеру, який знаходиться у м. Сєвєроденецьк Луганської області для проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

23.10.2017 позивач пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, про що складений Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння №1817 від 23.10.2017.

В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_7( місце роботи - ГУНП в Луганській області, посада- начальник управління кадрового забезпечення); ОСОБА_10, місце роботи - ГУНП в Луганській області посада - старший інспектор з Особливо важливих доручень ВІОС УКЗ; ОСОБА_8, місце роботи - Луганське управління ДВВ НІЇУ, посада - оперуповноважений відділу моніторингу та зонального контролю; ОСОБА_5 місце роботи - Луганське управління ДВБ НПУ, посада - заступник начальника відділу оперативних розробок.

У судовому засіданні в якості свідка також викликався лікар нарколог ОСОБА_11 (місце роботи - Луганський обласний наркологічний диспансер) однак він в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що працює разом із позивачем, однак в різних будівлях. До нього поступила інформація про те, що є підозра що один із працівників ГУНП знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Він разом із ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_10 приблизно о 17 год. 30 хв. зайшли до кабінету позивача та відчули запах алкоголю. ОСОБА_5 повідомив йому причини приїзду та запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп'яніння в наркологічному диспансері. Позивач відмовився та зазначив, що без вказівки безпосереднього керівництва він нікуди не поїде. ОСОБА_5 запропонував проїхати разом з ними до Северодонецького відділу поліції в їх службовому автомобілі. Однак позивач відмовився та поїхав за кермом свого службового автомобіля. Разом із ним поїхав і ОСОБА_13 Принизливих дій по відношенню до позивача ніяких не вчинялося.

В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що приблизно о 17 год. 45 хв. він разом із ОСОБА_13, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зайшов до кабінету позивача та відчули запах алкоголю. ОСОБА_5 повідомив йому причини приїзду та запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в наркологічному диспансері. Позивач зазначив, що без вказівки безпосереднього керівництва він нікуди не поїде. ОСОБА_5 запропонував проїхати разом з ними до Северодонецького відділу поліції в їх службовому автомобілі. Однак позивач відмовився та поїхав за кермом свого службового автомобіля. Разом із ним поїхав і ОСОБА_13 Потім вони поїхали до наркологічного диспансеру. ОСОБА_10 зазначив, що був присутній в приміщенні наркологічного диспансеру, однак в кабінет де проходив медичний огляд не заходив. Принизливих дій по відношенню до позивача ніяких не вчинялося.

ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що 23.10.2017 о 17 год. 30 хв. знаходився в будівлі Луганського управління внутрішньої безпеки. Його запросив до кабінету ОСОБА_5 та повідомив, що він повинен поїхати із ним в будівлю ГУНП, де знаходиться співробітник в стані алкогольного сп'яніння. Приблизно о 17 год. 50 хв. разом із ОСОБА_5 вони піднялись на перший поверх будівлі, там їх вже чекав ОСОБА_7, разом вони зайшли до кабінету позивача. ОСОБА_5 пояснив позивачу ціль візиту, на що ОСОБА_1 зазначив, що знаходиться у тверезому стані. Йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння. Позивач відповів, що без рішення керівництва нікуди не поїде. ОСОБА_13 зазначив, що до керівництва поїхав розом з позивачем. Після того, як керівництво запропонувало позивачу пройти медичний огляд, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_1 проїхати на їх службовому автомобілі, однак він відмовився та поїхав на своєму службовому автомобілі за кермом до медичної установи. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 поїхали разом до медичної установи. Свідок пояснив, що коли вони прибули до кабінету де проходив медичний огляд, він до кабінету не заходив. Принизливих дій по відношенню до позивача ніяких не вчинялося, тиску на позивача не було. Позивач на проходження медичного огляду погодився самостійно.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 23.10.2017 перебував на службі. Приблизно о 16 год. 30 хв. йому було повідомлено, що начальник управління карного розшуку ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння на робочому місці, веде себе неадекватно та чіпляється до працівників. ОСОБА_5 невідкладно проінформував керівництво управління. Керівництво управління в телефонному режимі доповів начальникові ДВБ в Луганській області про цей факт та про доцільність перевірки отриманої інформації спільно, тому що ОСОБА_1 проходить службу в ГУНП Луганської області та не підпорядковується ДВБ в Луганській області. Йому було наказано їхати до Управління карного розшуку, де його чекатимуть начальник управління кадрового забезпечення та інспекція з особового складу, яка уповноважена внутрішнім розпорядком УНП проводити перевірку дисципліни і законності серед працівників управління в Луганській області. Приблизно о 18 год. 45 хв. він разом з ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 зайшли до кабінету ОСОБА_1 та відчули запах алкоголю. ОСОБА_5 повідомив йому причини приїзду та запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп'яніння в наркологічному диспансері. Позивач сказав, що без вказівки безпосереднього керівництва він нікуди не поїде. ОСОБА_5 запропонував проїхати разом з ними до Северодонецького відділу поліції в їх службовому автомобілі. Однак позивач відмовився та поїхав за кермом свого службового автомобіля. Разом із ним поїхав і ОСОБА_13 Приїхавши до керівника позивача, він сказав, що якщо вам нема чого скривати то проїдьте та пройдіть медичний огляд. Після цього ОСОБА_5 ще раз запропонував ОСОБА_1 проїхати на їх службовому автомобілі, однак він відмовився та поїхав на своєму службовому автомобілі за кермом. Приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_5, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 разом із ОСОБА_1 зайшли до наркологічного диспансеру, що знаходиться в м. Сєвєродонецьку Луганської області та викликали чергового лікаря. ОСОБА_5 зазначив, що медичний огляд проходив у його присутності. Факт алкогольного сп'яніння не знайшов свого підтвердження, що підтверджується Протоколом медичного огляду №1817. Принизливих дій по відношенню до позивача ніяких не вчинялося.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що до нього в кабінет увійшли ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в кінці робочого дня, запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, поясняючи це тим, що надійшла інформація про те, що позивач знаходиться на робочому місці у нетверезому стані. Позивач зазначив, що алкогольні напої на робочому місці не вживав, так як має високий артеріальний тиск, не заперечував пройти медичний огляд.

У судовому засіданні і позивач і представник позивача неодноразово зазначали про те, що позивач має великий стаж роботи, давно працює у відповідних органах, жодних заходів дисциплінарного впливу не застосовувалося і той факт, що всі підлеглі бачили як його вели через довгі коридори будівлі в якій працює позивач, принижувало його честь та гідність. Крім того, вважає, що проходження медичного огляду в присутності зазначених осіб також принижувало його гідність. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння позивач не відмовлявся. Відчуваючи себе впевненим у своєму фізичному стані, погодився самостійно керувати транспортним засобом. За результатами медичного огляду було встановлено, факт відсутності алкогольного сп'яніння, що підтвердило відсутність порушення службової дисципліни.

Відповідач пояснив, що ніяких принизливих дій не проводилося по відношенню до позивача, що роботодавець має повне право на встановлення факту перебування на роботі в нетверезому стані, так як у разі підтвердження, це може стати підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема зазначив, що відповідно до внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників апарату центрального органу управління поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 30.11.2016 №654, початок робочого дня о 9.00, а закінчення о 18.00. Тим самим, зазначає, що позивач на момент направлення та супроводження його на медичний огляд знаходився на робочому місці у робочий час, що було підтверджено поясненнями свідків.

Відповідно до Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України затвердженим Наказом Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є міжрегіональним територіальним органом, у складі кримінальної поліції Національної поліції України, який здійснює свою діяльність у напрямі дотримання внутрішньої безпеки у Національній поліції України,

Дотримання внутрішньої безпеки в діяльності органів Національної поліції України реалізується шляхом внутрішнього контролю та забезпечення власної безпеки органів поліції і полягає у здійсненні комплексу правових, організаційних та практичних заходів, спрямованих на виявлення, запобігання, попередження та припинення фактів порушення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками Національної поліції України вимог законодавства України при виконанні службових обов'язків, фактів протиправного перешкоджання службовим особам поліції у виконанні покладених на них завдань та повноважень, а також виявлення та усунення інших чинників, які негативно впливають на діяльність поліції.

Відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Спеціальні норми щодо встановлення факту алкогольного сп'яніння та порядку його проведення в органах Національної поліції відсутні, тому суд застосовує загальні норми.

Поява працівника на роботі у нетверезому стані (включаючи алкогольне, наркотичне і токсичне сп'яніння) дає роботодавцеві право на звільнення працівника за пунктом 7 статті 40 КЗпП України. Такий стан відповідно до змісту пункту 25 Постанови Пленум Верховного Суду України у п. 25 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 може бути підтверджений не лише спеціальними обстеженнями з використанням відповідних технічних засобів, наслідки яких закріплюються в медичному висновку, а й будь-якими іншими належними та допустимими доказами.

У п. 7 ст. 40 КЗпП України вживається словосполучення «поява на роботі», але це не означає, що застосування дисциплінарних санкцій можливе лише у тому випадку, коли працівник прийшов на роботу у такому стані. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9, вирішуючи справи про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння у будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену загальну тривалість вважається робочим. Це означає, що якщо працівник вживав алкогольні напої за 5 хвилин до закінчення робочого дня, його слід вважати таким, що грубо порушує трудову дисципліну. Працівник може стати до роботи у тверезому стані і привести себе у стан алкогольного сп'яніння у будь-який час. Він нестиме за це відповідальність.

Отже з вище наведених норм вбачається право роботодавця перевірити чи не перебуває працівник у стані алкогольного сп'яніння за наявності зовнішніх ознак, які викликають обґрунтований сумнів.

З матеріалів справи встановлено, що до керівництва ДВБ поступила оперативна інформація про знаходження позивача в стані алкогольного сп'яніння на робочому місці, що виразилося у зовнішніх проявах, у тому числі почервоніння обличчя та інших ознак. Саме тому і було проведено медичний огляд на факт алкогольного сп'яніння. Однак, враховуючи те, що факт алкогольного сп'яніння позивача не був підтверджений,а встановлений лише під час медичного огляду високий тиск, то й службове розслідування не проводилося, відповідно позивача не було притягнено до відповідальності.

Суд зазначає, що сам факт проведення перевірки на стан сп'яніння не може бути підставою для визнання дій роботодавця протиправними, оскільки роботодавець має право контролювати дотримання працівниками службової дисципліни.

Щодо порядку проведення медичного огляду.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкції) огляд у закладах охорони здоров'я України щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно Розділ 1 п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови;виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно Розділ 2 Інструкції за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння були отримані сторонами, про що сторони у судовому засіданні не заперечували.

Відповідач у судовому засіданні посилався на те, що протокол медичного огляду позивача №1817 не відповідає формі, тому цей протокол слід вважати не належним доказом. Однак суд не бере це до уваги, оскільки форма протоколу не впливає на результати огляду, яким було встановлено відсутність факту алкогольного сп'яніння, що підтверджується поясненнями свідків та висновком у цьому протоколі лікаря - нарколога.

Факт принизливого відношення до позивача під час направлення на медичний огляд та під час проведення огляду не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому суд відмовляє позивачу у стягненні моральної шкоди у сумі 50 00 гривень.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 (69006, АДРЕСА_1) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі виготовлено 09.01.2018.

Суддя О.В.Конишева