Справа № 826/14367/16
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2018 року 14 год. 05 хв. № 826/14367/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Тінес Україна»
до Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправними дій з проведення перевірки та повідомлення, -
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Тінес Україна» (далі також - позивач, ТОВ «Тінес Україна») звернулося до Головного управління ДФС у місті Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними дії відповідача з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки згідно Наказу № 5123 від 16.08.2016 року «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «Тінес Україна» та повідомлення від 18.08.2016 року № 438/26-15-14-04-02 на підставі ст. 78 Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем була надана відповідь на перший обов'язків письмовий запит відповідача, а підстави, передбачені п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, не можуть бути застосовані для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції посилався на наявність підстав для проведення перевірки, а також на те, що перевірка була фактично проведена, а тому дії з її проведення не можуть порушувати права позивача, відтак ним може ставитись лише питання про оскарження наслідків перевірки.

Сторони явку своїх представників в судове засідання 07 листопада 2017 року не забезпечили.

На підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України 07 листопада 2017 року суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог з огляду на таке.

В ході судового розгляду було встановлено наступне.

Листом від 15 січня 2016 року № 935/10/26-59-11-05-66 відповідач повідомив позивача про необхідність надання пояснення та їх документальне підтвердження щодо встановлення правомірності формування податкових зобов'язань по контрагенту ТОВ «КЕРНС ГРУП» на суму податку на додану вартість в розмірі 1 155, 38 тис. грн. за листопад 2015 року.

Листом від 05 лютого 2016 року № 05/02-16 позивач у відповідь на вказаний лист повідомив про те, що господарські взаємовідносини мали місце в жовтні 2015 року в рамках відповідного договору та надав документи згідно переліку.

Листом від 01 червня 2016 року № 12131/10/26-15-14-04-02 ГУ ДФС у м. Києві витребувало від позивача пояснення та документальне підтвердження господарських відносин із ТОВ «КЕРНС ГРУП» за період з 01 жовтня по 30 листопада 2015 року, зокрема, щодо встановлення правомірності формування податкових зобов'язань по контрагенту ТОВ «КЕРНС ГРУП» на суму податку на додану вартість в розмірі 1 155, 38 тис. грн. за листопад 2015 року.

Листом від 05 серпня 2016 року № 05/08-16 позивач у відповідь на вказаний запит повідомив про те, що цей запит був направлений податковим органом без достатніх на те правових підстав та в порушення законодавства.

16 серпня 2016 року ГУ ДФС у м. Києві прийняла Наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тінес Україна», згідно якого на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Тінес Україна» з питань дотримання податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Кернс Груп» за період з 01 жовтня 2015 року по 30 листопада 2015 року тривалістю 5 робочих днів з 18 серпня 2016 року. В якості підстави для зазначена доповідна записка управління спеціального аудиту від 15 серпня 2016 року № 3456/26-15-14-04-02.

Згідно Доповідної записки від 15 серпня 2016 року № 3456/26-15-14-04-02 згідно листа ДФС України від 05 квітня 2016 року № 12334/7/99-99-22-07-01-17 в ході відпрацювання контрагентів-покупців ТОВ «Праймс Трейд» визначено перелік суб'єктів господарювання, які скористались «схемним» податковим кредитом по ланцюгу постачання, серед яких ТОВ «Тінес Україна», яке відмовило у наданні документів на запит від 01 червня 2016 року № 12131/10/26-58-22-04-10.

Згідно Акта від 18 серпня 2016 року про неможливість вручення наказу від 16 серпня 2016 року № 5123 та направлення від 18 серпня 2016 року № 738/26-15-14-04-02 посадові особи ТОВ «Тінес Україна» за податковою адресою підприємства відсутні, у зв'язку з чим вручення вказаних документів неможливе.

Згідно направлення копію наказу та направлення було вручено директору ТОВ «Тінес Україна» Чистяк В.О. 19 серпня 2016 року.

На підставі вказаного Наказу та направлення від 18 серпня 2016 року № 738/26-15-14-04-02 посадова особа ГУ ДФС у м. Києві провела перевірку та склала акт від 01 вересня 2016 року № 206/26-15-14-04-02/35847225 про результати документальної позапланової перевірки.

На підставі вказаного акт ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкові повідомлення - рішення від 16 вересня 2016 року № та № , якими позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 776 917, 00 грн. та збільшено суму грошового зобов'язання з подарку на додану вартість в розмірі 1 444 229, 00 грн. відповідно.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)(далі - ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З контексту зазначеної норми ПК України слідує, що обов'язковою умовою призначення позапланової перевірки саме на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Одночасно, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

З матеріалів справи вбачається фактичне ненадання письмових пояснень на перший обов'язковий письмовий запит та ненадання відповіді на другий письмовий запит відповідача.

До того ж, матеріалами справи підтверджується факт допуску посадових осіб відповідача до перевірки.

З урахуваннями вищевикладеного, призначення та проведення перевірки не порушують права позивача, а тому в силу ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В даному випадку, позивач може скористатись своїм правом на оскарження правових наслідків перевірки, які можуть порушувати його права.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24.12.2010 №21-25а10, у разі коли платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

До аналогічних висновків дійшов також Вищий адміністративний суд України в ході розгляду адміністративних справи про скасування податкових повідомлень-рішень (ухвали від 12.04.2016 № К/800/34845/14, 04 жовтня 2016 року № К/800/8821/16).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, ст. 7, ст.ст. 72 - 77, ст. 139, ст. ст. 241 - 246, ст. 250, ст. 255, ст. 292 - ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тінес Україна» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя О.В. Дегтярьова