Справа № 826/383/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 січня 2018 року м. Київ № 826/383/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аверкова В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Генеральної прокуратури України

про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просить суд, визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання позивачеві доступу до матеріалів екстрадиційної перевірки, яка здійснювалась щодо позивача; зобов'язати відповідача надати позивачеві копії матеріалів екстрадиційної перевірки, яка здійснювалась щодо позивача у зв'язку з клопотанням Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії, що надійшли до Генеральної прокуратури України 24 листопада 2014 року та 19 лютого 2015 року.

У позовній заяві позивач зазначає, що листом від 07 листопада 2017 року відповідачем відмовлено позивачу в ознайомленні з матеріалами екстрадиційної перевірки, яка здійснювалась Генеральною прокуратурою України щодо можливості видачі позивача до Грузії для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 542 Кримінального процесуального кодексу України, міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.

Частиною другою статті 573 КПК України встановлено, що запит компетентного органу іноземної держави про видачу особи може розглядатися лише у разі дотримання вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 574 КПК України, Генеральна прокуратура України є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування.

Частиною четвертою статті 574 КПК України встановлено, що центральні органи України щодо видачі особи (екстрадиції) відповідно до цього Кодексу, зокрема, розглядають запити компетентних органів іноземних держав про видачу особи (екстрадицію), тимчасову видачу або транзитне перевезення та приймають рішення щодо них; організовують проведення екстрадиційної перевірки; здійснюють інші повноваження, визначені цим розділом або міжнародним договором про видачу особи (екстрадицію).

Відповідно до частини першої статті 587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

Системний аналіз доводів позивача викладених у позовній заяві свідчить про те, що подання даного позову спрямовано на зобов'язання відповідача надати копії матеріалів екстрадиційної перевірки, яка здійснювалась щодо позивача. Обґрунтовуючи вимогу надати йому копії вказаних матеріалів для ознайомлення, позивач посилається на положення Закону України "Про захист персональних даних" та Закон України "Про доступ до публічної інформації, проте, суд звертає увагу на те, що зазначені питання розглядаються в порядку Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначено, зокрема, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості і не належить до сфери управлінської.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп, положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Згідно з частини 2 та 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На думку суду, питання щодо ненадання Генеральною прокуратурою України матеріалів екстрадиційної перевірки на ознайомлення позивачу та виготовлення копій вказаних матеріалів для надання їх позивачу оскаржується за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи, що предметом даного позову є дії центрального органу України щодо ненадання позивачеві доступу до матеріалів екстрадиційної перевірки, яка регулюється спеціальним законом, а саме: Кримінальним процесуальним кодексом України, суд відмолює у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду у Печерському районному суді міста Києва відповідно до статті 32 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами, а також квитанції від 04 січня 2018 року №40 на суму 140 грн та від 29 грудня 2017 року №44 на суму 1 280 грн надіслати позивачу.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з такими самими позовними вимогами, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова