Справа № 820/3706/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 січня 2018 р.Справа № 820/3706/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2017р. по справі № 820/3706/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

На зазначену постанову 12.12.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області було подано апеляційну скаргу.

До апеляційної скарги заявником додано клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по справі.

Колегія суддів розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 12 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакціі, що діяла на момент подання апеляційної скарги) встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України " Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі.

З наведеного випливає, що відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

В клопотанні заявник апеляційної скарги, посилається на те, що ДФСУ та її територіальні органи, як бюджетні та неприбуткові установи не є розпорядниками та отримувачами судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України на здійснення судочинства та функціонування органів судової влади та не мають відповідного бюджетного призначення, бюджетного асигнування (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів) по сплаті судового збору, і як наслідок з їх рахунків платники податків не мають права вимагати стягнення судового збору. Зазначають, що кошторис на 2017 р. станом на теперішній час відповідачеві не доведений, бюджетні асигнування відсутні. Вказують, що ДФС та його територіальні органи є установами, що фінансуються з Державного бюджету кошторис яких складається один раз на рік, де повинні бути передбачені необхідні видатки органу, необхідні для його належного функціонування та виконання покладених на нього завдань. Об'єктивно ДФС України і а його територіальні органи не можуть передбачити скільки у наступному році буде проведено перевірок, скільки буде донараховано за їх результатами грошових зобов'язань та застосовано штрафних санкцій, скільки платників будуть оскаржувати здійснені донарахування у судовому порядку, та як наслідок скільки необхідно такому органу ДФС України коштів на сплату судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг. Така ситуація з обмеженим фінансування судового збору унеможливлює реалізацію права на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, від розгляду яких залежить питання наповнення державного бюджету за рахунок узгоджених у судовом) порядку донарахувань та дотримання судами такої основної засади судочинства, передбаченої ст. 129 Конституції України. На підставі вищевикладеного просять відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги по справі 820/3706/17. до ухвалення судового рішення по справі.

Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області жодних документів що обґрунтовують доводи клопотання не надає.

Доказів незадовільного майнового стану, що спричиняє неможливість сплати судового збору матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись 3, 73,74, 133 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.