Справа № 644/3039/17
Суддя: Ізмайлов І. К.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/3039/17
Провадження № 2-а/644/17/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.,

за участю секретарів Яковлевої М.М., Дашкової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3, третя особа: Харківська міська рада про визнання протиправними дії (бездіяльності) прийнятих суб'єктом владних повноважень, -

в с т а н о в и в :

17 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання протиправними дії (бездіяльності) прийнятих суб'єктом владних повноважень.

В обґрунтування позову вказав, що 10.04.2017 року через департамент діловодства Харківської міської ради звернувся з заявою про проведення особистого прийому, з приводу подання скарги на ім'я Харківського міського голови по п. 2 додатку до рішення виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91, на якого отримав листа не від міського голови, а від відповідача.

Згідно з відомостями на офіційному сайті прийом директором ОСОБА_2 територіального контролю здійснюється кожний другий та четвертий понеділок кожного місяця, з зазначенням часу та кабінету, тому він і просив записати його на прийом 24.04.2017 р.

Ніяких відомостей щодо призначення прийому, ні письмових, ні в телефонному режимі, ні письмової відповіді, щодо розгляду звернення від 10.04.2017 р. не отримав

Вважає дії відповідача такими, що порушують вимого Закону України "Про звернення громадян" та вцілому порушують вимоги Конституції України.

11 жовтня 2017 року уточнивши позовні вимоги просив визнати незаконними дії директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3, щодо ненадання об'єктивної, всебічної відповіді по суті та такими, що порушують вимоги ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", визнати протиправними дії, щодо незалучення його до перевірки, ненаданні можливості ознайомитись з матеріалами перевірки та такими, що порушують вимоги ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", визнати протиправними дії, щодо ненадання відповіді на звернення від 10.04.2017 року, що є порушенням вимоги ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", визнати протиправною бездіяльність, щодо призначення та проведення особистого прийому поза строками до звернення від 10.04.2017 року, що є порушенням вимоги ст. 22 Закону України "Про звернення громадян" та зобов'язати директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 провести належну перевірку звернення від 10.04.2017 р., провести особистий прийом, залучити до перевірки, надати можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, про що надати повну, всебічну відповідь по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позов підтримали та пояснили, що в зв'язку з отриманням листа від 27.03.2017 року, за підписом відповідача, 10.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 в якій просив призначити особистий прийом, надати можливість, до проведення прийому, ознайомитись з матеріалами перевірки по раніше поданій скарзі на ім'я міського голови на п. 2 переліку Додатку до рішення виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91 "Про звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів", скасувати рішення викладене у відповіді від 27.03.2017 року, яким відповідач повідомив про не передбачення призупинення дії рішення виконавчого комітету, яке на думку позивача прийнято директором ОСОБА_2 з перевищенням своєї компетенції. Також просив передати для розгляду за належністю його скаргу від 15.02.2017 р.

В цій же скарзі зазначив, що відповідач фактично розглянув скаргу сам на себе, без нього, дав неналежну оцінку документам і на свій розсуд відніс належне йому майно до тимчасових споруд, вказав на можливість оскарження свого рішення лише до суду, чим звузив його права, розглянув скаргу з порушенням місячного строку.

Вже після звернення до суду 22.05.2017 року ОСОБА_3 провів особистий прийом, перед початком якого надав йому на ознайомлення лише матеріали за його скаргами та зверненнями, а самі матеріали перевірки, що передували рішенню виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91 "Про звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів" не надав, також до цього часу він не отримав письмової відповіді на заяву від 10.04.2017 р.

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду позовної заяви повідомлявся належним чином та своєчасно у судове засідання не прибув, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, проти його задоволення заперечував та зазначив, що 24.02.2017 року позивач звернувся зі скаргою до Харківського міського голови.

27.03.2017 року ОСОБА_3, за дорученням міського голови та його заступника, ОСОБА_1 надано відповідь на скаргу від 24.02.2017 року.

10.04.2017 року до Харківської міської ради звернувся ОСОБА_1 з заявою про запис на особистий прийом до директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3, з підстав розгляду та надання відповіді у листі від 27.03.2017 р., в заяві також до початку прийому просив надати можливість ознайомити його з матеріалами перевірки.

Листом від 04.05.2017 р. заявника повідомлено про те, що прийом проводиться 2-й та 4-й понеділок місяця, у зв'язку з тим, що 2-й понеділок місяця є вихідним днем (8 травня) то прийом призначено на 22.05.2017 року на 16 годину, а також повідомлено про можливість його ознайомлення з матеріалами його скарги на п. 2 переліку Додатку до рішення виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91 "Про звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів".

22.05.2017 р. до початку прийому ОСОБА_1 ознайомлено матеріали перевірки які передували внесенню рішення № 91, після чого ОСОБА_3 проведено особистий прийом, під час якого заявнику було надано всі відповіді та роз'яснення з посиланням на положення закону.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року до участі у справ як третьою особу, яка не заявляє самостійних вимог залучено Харківську міську раду.

Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, представника у судове засідання не направила.

10.11.2017 року представником третьої особи надано заперечення на позовну заяву в яких він просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що заява позивача від 10.04.2017 року розглянута у строк передбачений Законом України про "Звернення громадян" і по ній надана відповідь 04.05.2017 року. В подальшому за вказаною заявою директором ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 проведено особистий прийом. При цьому позивачем не надано доказів на ненадання на ознайомлення конкретних матеріалів.

Вислухавши сторони дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону України "Про звернення громадян").

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких

належить вирішення порушених у зверненнях питань. у )

Статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (частина 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян").

Заява ОСОБА_1 від 10.04.2017 р. було отримано Харківською міською радою 10.04.2017 р., зареєстровано під № К-7-14530/1-17 і передано до ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради для розгляду.

В заяві ОСОБА_1 просив призначити особистий прийом, надати можливість до прийому ознайомитись з матеріалами перевірки та скасувати своє рішення викладене у листі від 27.03.2017 р. (а.с. 35-37)

04.05.2017 р. директором ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 ОСОБА_1 надана письмова відповідь про запис на особистий прийом на 22.05.2017 року на 16 годину 00 хвилин. При цьому заявнику роз'яснено, що у зв'язку з тим, що 2-й понеділок місяця (8 травня) є вихідним днем, його записано на прийом лише на 22.05.2017 р. Також повідомлено, що з матеріалами розгляду скарги на п. 2 переліку Додатку до рішення виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91 "Про звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів" він може ознайомитись у ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради. (а.с.38).

Таким чином, з огляду на наведені обставини та вимоги закону, судом встановлено, що розгляд звернення ОСОБА_1 здійснено своєчасно з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивача своєчасно, у встановлений законом строк розгляду звернень, повідомлено про результати розгляду.

Заперечення позивача про неотримання вказаної відповіді нічим не підтверджені. Відповідно до зазначеної у відповіді даті проведення прийом, позивач з'явився на прийом. Крім того матеріали справи містять копію вказаної відповіді з письмовими запереченнями вчиненими позивачем 22.05.2017 р. щодо об'єму матеріалів наданих йому на ознайомлення при проведені прийому.

Незгода позивача зі змістом та висновками наданої уповноваженим органом відповіді не свідчить про необ'єктивність розгляду і не вирішення звернення.

Також не встановлено порушень права заявника участі на особистому прийомі.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про звернення громадян", керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Сторонами не заперечується, що 22.05.2017р. директором ОСОБА_2 Територіального контролю проведено особистий прийом, за участю ОСОБА_1, що також підтверджується копією витягу з журналу обліку особистого прийому громадян ОСОБА_2 територіального контролю. (а.с. 40-41)

Доводи позивача, щодо проведення особистого прийому не в повному обсязі поставлених запитань та не надання на ознайомленням до початку прийому всіх необхідних матеріалів, як це зазначалось у зверненні від 10.04.2017 р., суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви знайомитися з матеріалами перевірки;подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідачем в якості доказу проведення особистого прийому ОСОБА_1 за його зверненням надано витяг з журналу, з якого вбачається, що 22.05.2017 р. ОСОБА_3 проведено особистий прийом ОСОБА_1 з питань щодо ознайомлення з документами, які передували винесенню рішення виконкому ХМР № 91 від 15.02.2017 р. та припису № 39 від 08.02.2017 р.

3 наявного в матеріалах справи витягу з журналу обліку особистого прийому громадян вбачається, що предметом особистого прийому були питання, які безпосередньо стосуються звернення позивача від 10.04.2017 р.

Звернення від 10.04.2017 р. ОСОБА_1 стосується відповіді на його скаргу поданої на ім'я Харківського міського голови на п. 2 переліку Додатку до рішення виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91 "Про звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів", розглянутої 27.03.2017р. за № 3520/0/226-17 директором ОСОБА_2 територіального контролю ОСОБА_3 за дорученням Харківського міського голови та його заступника.

Саме з питання розгляду його скарги, та відповіді наданої 27.03.2017 року, ОСОБА_1 і просив провести особистий прийом.

Щодо твердження позивача про порушення строку проведеного особистого прийому, то судом порушень не встановлено, оскільки ст. 22 Закону України "Про звернення громадян" не регламентує строку проведення прийому, Закон зазначає про проведення прийому регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час.

Причиною призначення та проведення прийому поза місячний строк після звернення з заявою відповідачем роз'яснена у відповіді позивачеві і на думку суду є поважною.

Посилання позивача, що особистий прийом проводився не в повному обсязі щодо поставлених питань, суд вважає необґрунтованими та не доведеними.

Заявник використовує надані йому законом права на власний розсуд, при цьому дотримуючись балансу між власними інтересами та інтересами інших осіб.

Під час особистого прийому заявник не позбавлений можливості використати надане йому право на власний розсуд, задавати будь-які питання, які його цікавлять.

Належних та допустимих доказів не можливості використати свої права щодо з'ясування питань, заявлених в зверненні та наявності перешкод зі сторони відповідача, матеріали справи не містять, а отже суд вважає, що відповідачем не допущено порушень прав позивача участі на особистому прийомі.

Щодо доводів про надання заявнику для ознайомлення неповних матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту не ознайомлення позивача з усіма матеріалами перевірки.

Позивач стверджував, що на його думку матеріали які передували прийняттю рішення виконавчого комітету ХМР від 15.02.2017 р. № 91 "Про звільнення території м. Харкова від самовільно розміщених об'єктів" повинні містити ряд інших документів, таких як різного роду висновки та інформаційні листи.

Представник відповідача стверджував, що на ознайомлення біло надано уві наявні документи і твердження позивача є безпідставним.

Отже, суду не надано належних доказів на спростування вищевикладеного або на підтвердження протилежного.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо надання відповіді, проведення особистого прийому узгоджуються з вимогами чинного законодавства, прав позивача не порушують, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині не має.

З урахуванням встановлених обставин суд відмовляє і у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 провести належну перевірку звернення від 10.04.2017 р., провести особистий прийом, залучити до перевірки, надати можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, про що надати повну, всебічну відповідь по суті.

Керуючись ст. ст.2,6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, Законом України "Про звернення громадян" суд -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання незаконними дій директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3, щодо ненадання об'єктивної, всебічної відповіді по суті та такими, що порушують вимоги ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", визнання протиправними дій директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3, щодо незалучення його до перевірки, ненаданні можливості ознайомитись з матеріалами перевірки та такими, що порушують вимоги ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", визнання протиправними дій директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3, щодо ненадання відповіді на звернення від 10.04.2017 року, що порушують вимоги ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", визнання протиправною бездіяльності, щодо призначення та проведення особистого прийому поза строками до звернення від 10.04.2017 року, що є порушенням вимоги ст. 22 Закону України "Про звернення громадян" та зобов'язання директора ОСОБА_2 територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 провести належну перевірку звернення від 10.04.2017 р., провести особистий прийом, залучити до перевірки, надати можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, про що надати повну, всебічну відповідь по суті - відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складений 12 січня 2018 року.

Суддя: