Справа № 266/593/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

11.01.2018 Київ К/9901/310/18 266/593/17
Суддя Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді Гриців М.І. під час розгляду заяви ОСОБА_2 на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2017 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15 вересня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року про відмову у задоволені позовних вимог.

ОСОБА_2 не погодився із рішенням суду касаційної інстанції і 21 грудня 2017 року подав заяву про його перегляд з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статті 501 Закону України від 26 листопада 1993 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру». За наслідками перегляду просить також скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 травня 2017 року про задоволення позову.

Час подання, форма і зміст звернення ОСОБА_2, визначений і заявлений у зверненні, характер вимог дає підстави для такого висновку.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону № 2147-VIII (далі - КАС) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Нова редакція КАС не встановлює підстави перегляду рішення суду касаційної інстанції, зазначеної у зверненні ОСОБА_2 і яка була передбачена цим Кодексом в редакції до набрання чинності Законом № 2147-VІІІ, а також не визначає судову інстанцію, якій підсудні звернення такого змісту.

Відповідно до статті 330 КАС до суду касаційної інстанції подається у письмовій формі саме касаційна скарга, яка повинна містити відомості (інформацію), необхідну і достатню для перегляду рішень судів попередніх інстанцій і прийняття рішення щодо правильності застосування норм матеріального правова чи порушення норм процесуального права.

З тексту заяви висновується, що ОСОБА_2 у часі подав її тоді, коли діяв КАС у редакції Закону № 2147-VIII. Предметом перегляду (розгляду) визначено ухвалу суду касаційної інстанції від 15 вересня 2017 року про залишення без змін постанови апеляційного адміністративного суду, ухваленої за наслідками позову по суті. Підставами і межами перегляду названо неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 501 Закону України від 26 листопада 1993 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» у подібних правовідносинах.

До касаційного суду ОСОБА_2 подав заяву, яка за формою і змістом не відповідає виду, формі та змісту заяв по суті спору, нормативні вимоги для яких встановлені у статті 330 КАС у поєднанні зі статтями 159, 169 цього Кодексу, та, про що згадано вище, не може відповідати з огляду на заявлені привід і підстави перегляду.

Зіставлення предмета спору, виду судового рішення, правильність застосування якого оспорюється, форми заяви ОСОБА_2 і наведеного в ній обґрунтування з вимогами статей 328, 330 КАС переконує у тому, що ця заява за формою і змістом не підпадає під поняття касаційної скарги та не містить підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається у випадку, якщо у ній не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, заява ОСОБА_2 є неприйнятною і такою, що підлягає поверненню її автору.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України суддя Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд і скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2017 року, постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року і залишення у силі постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 травня 2017 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Гриців