Справа № 2а-2706/12/2670
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Київ

01 березня 2012 року№ 2а-2706/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста ОСОБА_1Чудак, перевіривши на предмет відповідності вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

встановив:

21 лютого 2012 року ОСОБА_2 (ОСОБА_2М.) звернувся в суд з позовом до Пенсійного фонду України (ПФ України) про

- винесення рішення суду про обчислення пенсії у відповідності з законами по яким вона зароблялась. Винесення рішення суду про виконання державою Україною в особі ПФ України норм статті 55 частини 1 Конституції України «Закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі…», норм статті 41 частини 4 Конституції України і інших законів викладених у позовній заяві. Відшкодування матеріальної шкоди спричиненим беззаконним встановленням пенсії і подальшим зменшенням ручними перерахунками (без обгрунтування законами) індексаціями, компенсаціями, новими формулами і так далі і моральної шкоди, причиненої заявнику відвертим беззаконням, а також створення необхідності звернення в суд, не дивлячись на відсутність правосуддя, відповідно Конституції України і правам людини;

- винесення рішення суду на підставі статті 56 Конституції України про відшкодування заявнику «матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при виконанні ними своїх повноважень», за беззаконня, невиконанням норм законів і Конституції України органами влади, в сумі визначеною «справедливим»судом.

Розглянувши подані матеріали, суд доходить висновку про їх повернення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції»наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається із поданих ОСОБА_2 матеріалів, він просить зобов'язати ПФ України обчислити його пенсію відповідно до законів за якими вона нароблялась, посилаючись на неправомірне застосування законодавства відповідачем та спричинення цим йому матеріальної й моральної шкоди. Тобто, з огляду на викладені вище правові норми дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Разом із цим, слід зазначити, що з метою забезпечення доступності судів, незалежності суддів від стороннього впливу, зокрема, від органів виконавчої влади, КАС України передбачає правила предметної підсудності, тобто, порядок визначення компетентного суду для розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи.

Зокрема, пунктом 4 частини четвертої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Реалізується вказана норма незалежно від того, хто є відповідачем у таких справах орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, або й інший субєкт.

При вирішенні цієї категорії спорів місцеві загальні суди є адміністративними судами у розумінні пункту 2 статті 3 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»вiд 07 липня 2010 року №2453-VI місцевими загальними судами є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди.

Отже, враховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_2 до ПФ України повинна розглядатися загальним судом як адміністративним за місцем проживання позивача, а відтак, дана справа не відноситься до предметної підсудності Окружного адміністративного суду міста ОСОБА_1.

Таким чином, відповідно до вимог пункту 6 частини третьої статті 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 17, 18, 108, 165, 186, 254 КАС України, суддя

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_2.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до частин першої, третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.М.Чудак