Справа № 463/174/18
Суддя: Нор Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/174/18
Провадження № 2-а/463/121/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Нор Н.В.

при секретарі - Кисиличин М.В.

за участю представника позивача Мельник О.В.

перекладача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання, з метою забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення про примусове видворення громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з двома неповнолітніми дітьми, за межі території України, також затримати громадянку Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з двома неповнолітніми дітьми: сином - ОСОБА_6 (ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою - ОСОБА_7 (ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_3, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичної передачі на територію України, а саме з 14 год. 00 хв. 08 січня 2018 року, а рішення в частині примусового видворення громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3), разом з двома неповнолітніми дітьми, звернути до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач разом з двома неповнолітніми дітьми: сином - ОСОБА_6 (ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою - ОСОБА_7 (ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинила незаконне, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Грушів», на напрямку 579-580 прикордонного знаку на околиці н.п. Будомеж, внаслідок чого, 06.01.2018р. були затримані представниками Прикордонної варти Республіки Польща. 08.01.2018р. громадянка Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 разом з двома неповнолітніми дітьми була передана на територію України на підставі ст.ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб».

10.01.2018 року Яворівським районним судом Львівської області громадянку Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрала незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому вона неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. Керуючись положеннями ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, перетнула кордон з метою пошуку кращих умов проживання на території країн західної Європи.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Яворівським районним судом Львівської області 10.01.2018 року відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, остання мала намір мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач могла встановленим порядком емігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрала найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин нею державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що остання порушила вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що остання ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у неї відсутні, також і відсутні родинні зв'язки в Україні, і в подальшому, враховуючи її наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, згідно роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, висвітлених у п. 26 Постанови № 1 від 25.06.2009 р. «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача разом з двома неповнолітніми дітьми, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останніх за межі території України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення суду в частині примусового видворення відповідача разом з двома неповнолітніми дітьми підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Примусово видворити громадянку Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з двома неповнолітніми дітьми, за межі території України.

Затримати громадянку Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з двома неповнолітніми дітьми: сином - ОСОБА_6 (ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою - ОСОБА_7 (ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_3, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичної передачі на територію України, а саме з 14 год. 00 хв. 08 січня 2018 року.

Рішення в частині примусового видворення громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_3 (ОСОБА_3), разом з двома неповнолітніми дітьми, звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.