Справа № 234/13934/17
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/472/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Каліберди А.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 РПП ГУНП в Донецькій області Дядик Євгена Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Краматорського міського суду з позовом до поліцейського взводу № 2 РПП ГУНП в Донецькій області Дядик Євгена Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування позову зазначив, що 31.07.2017 року його зупинив співробітник поліції Дядик Є.М. мотивуючи це тим, що він начебто порушив «Правила дорожнього руху». Незважаючи на його заперечення щодо відсутності факту порушення ПДР, зазначена посадова особа без складання протоколу про адміністративне правопорушення, без його участі, без роз'яснення йому прав, винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 122 КУпАП України, у вигляді штрафу. Зазначена постанова надійшла на його адресу 05.09.2017. З притягненням його до адміністративної відповідальності погодитись не може з наступних підстав: невідповідність нормам законодавства України, а саме відповідно до п. 11.5. ПДР - «На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, які праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки)». В даному пункті сказано лише про розташування транспортних засобів, жодною посилання щодо заборони руху по крайній лівій смузі. Таким чином, порушити пункт 11.5 ПДР неможливо, оскільки в ньому відсутня пряма заборона на вчинення будь яких дій. Невідповідність ст. 122 ч. 2 фактично вчиненим діям: хоче звернути увагу на той факт, що ст. 122 ч. 2 КУпАП містить виключний перелік адміністративних правопорушень, за які передбачено відповідальність, а саме: «порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону, користування під час руху засобами зв'язку, не обладнаними пристроями, що дозволяє вести перемови без допомоги рук».?В постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності вказано, «керуючи автомобілем на дорозі, яка має дві полоси руху в одному напрямку рухався в лівій при вільній правій». При розгляді справи інспектором порушено його право на використання юридичної допомоги, жодних свідків під час його розмови з відповідачем не було. Тобто він не мав змоги повноцінно захищати свої права. Як наслідок, необхідність відстоювати свої права в судовому порядку. Враховуючи вище викладене, співробітником не правомірно звинувачено його в порушенні п.11.5 ПДР - оскільки він (п.11.5) прямо не забороняє рухатися в крайній лівій смузі, а лише визначає порядок розташування транспортних засобів на дорозі. Таким чином, вчиняючи дії щодо внесення неправдивих відомостей в постанову по справі про адміністративне правопорушення в частині статті, яка передбачає відповідальність і нехтування процесом розгляду справи - спричинило необхідність звернення до суду за захистом своїх прав. Просить постанову серії БР №954613 від 31.07.2017 про адміністративне правопорушення скасувати, та провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином судовими повістками. Клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2017 поліцейським взводу №2 РПП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Дядик Євгеном Миколайовичем винесено постанову серії БР № 954613 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. (а.с. 4).

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до приписів статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем не було надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують що позивач був ознайомлений з доказом вчинення ним правопорушення при винесенні постанови, що порушує вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, до суду відповідачем не було надано заперечення на адміністративний позов та доказів, які спростовують позовні вимоги.

Таким чином, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 11.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно КУпАП.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що інспектор поліції при винесенні постанови зробив процесуальні порушення при розгляді справи, тобто інспектор поліції не ознайомив правопорушника із доказами, яким підтверджено факт порушення ОСОБА_1 вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано доказів на підтвердження висновку про винність позивача як особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, не надано можливості скористатися правовою допомогою, розгляд даного правопорушення відбувався без свідків, що позбавило позивача захищати свої права, а також, не враховано дані про особу порушника та його матеріальний стан, таким чином, постанову серії БР № 954613 від 31.07.2017 слід скасувати.

Втім, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки хоч відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч. 1 ст. 222, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст. 171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється лише законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому.

Зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 6, 7,17, 19,69,71 КАС України, ст.ст. 9, 122, 126, 251, 254, 258, 283, 288,289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 РПП ГУНП в Донецькій області Дядик Євгена Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БР № 954613, прийняту 31.07.2017 року поліцейським взводу №2 РПП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Дядик Євгеном Миколайовичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В інший частині вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені, проголошені 01.11.2017. Повний текст постанови виготовлений 01.11.2017.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд протягом 10 днів після проголошення.

Постанова ухвалена й видрукувана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя С.М. Ткачова