Справа № 755/4820/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/4820/17 Головуючий у 1 інстанції - Гончарук В.П.
Суддя - доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Парінова А.Б., Костюк Л.О.,

при секретарі Кривохижій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Колотигіна Дмитра Павловича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Колотигіна Дмитра Павловича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними;

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії КИ № 005012 від 09.02.2017;

- справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити, за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2017 позовні вимоги задоволено частково: визнано неправомірною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії КИ № 005012 від 09.02.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а провадження у справі закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; в іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною вище постановою Департамент патрульної поліції звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором патрульної поліції 4 роти батальйону 3 лейтенантом поліції Колотигіним Д.П. 09.02.2017 була винесена постанова серії КИ № 005012 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

З вищевказаної постанови вбачається, що 09.02.2017 ОСОБА_1 о 20 год. 40 хв. за адресою: м. Київ вул. Русанівська набережна 12/1 з'явився в громадському місці в п'яному вигляді, що ображало людську гідність та громадську мораль, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача закриттю.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова інспектора роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Колотигіна Дмитра Павловича є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КУпАП України розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або появі в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Таким чином, розпивання алкогольних напоїв або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції розкрито об'єктивну сторону правопорушення, а саме зазначено про те, що позивач поблизу будинку № 12/1 по вул. Русанівська набережна в м. Києві знаходився у п'яному вигляді з явними ознаками сп'яніння, чим ображав людську гідність і громадську мораль.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 178 цього Кодексу і накладення адміністративних стягнень віднесено до компетенції органів Національної поліції, діяти від імені яких мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Колегія суддів звертає увагу, що інспектор роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Колотигін Д.П. є працівником підрозділу Національної поліціїі, а тому він є особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України (в редакції до 15.12.2017) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відеозапис, наданий в суді першої інстанції повністю підтверджує факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Так, з відеозапису із нагрудної камери інспектора, здійсненого 09.02.2017, (а.с. 53) вбачається, що позивач не заперечував того, що він знаходився в громадському місці у п'яному вигляді, оскільки говорить, що він із своїм товаришем розпивав на вулиці алкогольні напої. При цьому, з даного відеозапису, колегія суддів вбачає агресивну поведінку позивача, яка ображає людську гідність і громадську мораль.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом із нагрудної камери інспектора, які колегія суддів вважає належними та допустимими.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії КИ № 005012 від 09.02.2017 є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

За приписами статті 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно з ст. 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема, у випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, або якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Одним із заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення є адміністративне затримання, яке застосовується, зокрема, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи (ст. 260-262 КУпАП України).

Позивач відмовлявся від надання поліцейським документів, які посвідчують його особу, а тому відповідач мав підстави для його затримання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 263 КУпАП України адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

Посилання позивача щодо перевищення відповідачем службових повноважень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вимог про визнання незаконними дій поліцейських щодо примусового утримання позивача в управлінні поліції в даному позові не заявлено.

Щодо вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, то вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 286, 272, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2017 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Колотигіна Дмитра Павловича про скасування постанови відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Парінов А.Б.

Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлений 04.01.2018.