Справа № 820/2426/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 820/2426/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 по справі № 820/2426/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніпет"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІПЕТ" (далі позивач, ТОВ «ЮНІПЕТ») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ( далі відповідач, ГУ ДФС уу Харківській обл.), в якому з урахуванням уточнень просило скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача від 17.02.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та від 02.06.2017 року № НОМЕР_3.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 задоволено адміністративний позов ТОВ «ЮНІПЕТ» в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській обл. від 17.02.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та від 02.06.2017 року № НОМЕР_3.

Стягнути на користь ТОВ "ЮНІПЕТ" судові витрати в загальному розмірі 8813,13 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській обл.

Не погодившись з даною постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що до перевірки не надано документів які підтверджують використання придбаних послуг та ТМЦ у власній господарській діяльності або їх подальшу реалізацію. Не надано документів, що підтверджують якість придбаного товару. Товариством не надані договори про надання транспортних послуг з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 та не надано до перевірки акти виконаних транспортних послуг, розрахунки за отримані послуги не підтверджені. В актах здачі-прийняття робіт відсутня інформація щодо кількості витраченого часу на виконання кожної окремої послуги, а саме надання послуг з права, консультаційних послуг, послуг з вивезення сміття та снігу. Договори, податкові накладні та акти здачі-прийняття виконаних послуг не містять обсяг та одиницю виміру наданих послуг, вартість наданих послуг в погодинному або іншому виразі, їх деталізація. Платником податків не надано пояснень та їх документального підтвердження щодо використання зазначених послуг у своїй господарській діяльності та досягнення економічної мети. Товариством не надано результати досліджень або будь-які інші документи, які б засвідчували фактично вчинені контрагентами дії та вказували на те, що саме за сприяння вказаного контрагента було досягнуто якихось результатів в межах господарської діяльності.

В заперечення на апеляційну скаргу представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 залишити без змін.

Зазначив, що доводи апеляційної скарги правомірних висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції погоджується та зазначає.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що фахівцями ГУ ДФС у Харківській обл. проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ " «ЮНІПЕТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 про що складено акт перевірки від 15.12.2016 №805/20-40-14-02-07/37187382 .

На підставі вище зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Харківській обл. прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.02.2017 форми В-4 №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на додану вартість в розмірі 118 175,0 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 11 817,50грн, форми Р № НОМЕР_2, яким товариству донараховано податок на додану вартість в розмірі 303040,00грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 151520,00 грн., форми Р № НОМЕР_4, яким донараховано податку на прибуток в розмірі 1 481 768,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 996,5 грн.

За результатами адміністративного оскарження,податковим органом було скасовано в частині податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2017 та 02.06.2017 винесено нове податкове повідомлення-рішення форми «Р», яким товариству донараховано податок на прибуток в розмірі 65 199,00 грн та застосовано штрафну санкцію в сумі 996,5 грн .

Правовою підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало порушення, на думку податкового органу, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі ПК України) від 02.12.2010 року №2755- VI, п. 11, п. 19. П(С)БО 16 Витрати" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року N318; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за N 27/4248 ) та п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України, п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського Кодексу України , п. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», , п. 1.2, п. 2.7 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», п. 3.1, п. 4.1, п. 8 розділу III, п. 3.1 розділу V Наказу ДПА України від 25.0].11 № 41 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Податковим органом зроблено висновок, що вище зазначені порушення сталися внаслідок завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 2150 «Витрати на збут» за рахунок віднесення (включення) до складу витрат по отриманню послуг з передпродажної підготовки товарів від TOB "ГОРЯЦ-Т", TOB "ТАВРІЯ-В", ВКФ "ЮНА-СЕРВІС" у вигляді TOB, рекламних послуг від ПФ «САС», ПП «АЛГОЛ-2003», транспортних послуг від ФОП ОСОБА_6 від ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 68 695,00 грн у зв'язку з тим, що під час проведення перевірки у наданих актах виконаних послуг не вказано зміст господарської операції та не доведено необхідності отримання та використання у господарській діяльності Позивача послуг від вказаних контрагентів.

Також податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «ЮНІПЕТ» завищено податковий кредит за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 всього у сумі 607 542 грн в зв*язку з тим, що товариством зайво включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість згідно з податковими накладними, отриманими від TOB «ПЕТСТАР», від TOB «НВП «СУЗІР'Я ПЕТ» по договорах поставки товару оскільки по причині відсутності транспортної документації немає можливості встановити вид транспорту, розмір витрат, особу, яка понесла дані витрати, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, крім того зайво включено до складу податкового кредиту суми від ВКФ «ЮНА-СЕРВІС» у вигляді TOB, ПП «АЛГОЛ-2003», «ГОРЯЦ-Т», ПФ «САС», «ТАВРІЯ-В».

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів зазначає.

TOB « ЮНІПЕТ » згідно податкових накладних отриманих від ТОВ «НВП «СУЗІРЯ ПЕТ» віднесло до складу податкового кредиту кошти у березні 2015 року у сумі 1926 грн., у квітні 2015 року у сумі 2060 грн.

Згідно податкових накладних, які належним чином оформлені та зареєстровані в ЄРПН, отриманих від ТОВ "ПЕТСТАР" товариство віднесло до складу податкового кредиту у травні 2016 року у сумі 378960 грн. (договір поставки №27011 від 27.01.2016р.). Придбання матеріалів підтверджується видатковими накладними, актами приймання товарів ТОВ «ЮНІПЕТ» з ТОВ «ПЕТСТАР». Оплату товару (корма для тварин) здійснено у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Отримані ТМЦ (корм для тварин), були використані у господарській діяльності позивача та відповідно вплинули на його фінансово-господарську діяльність і на отримання прибутку.

Основними покупцями товарів для тварин у перевіряємому періоді були: ТОВ «РОЗЕТКА.УА», ТОВ«МАРКАНСОН», ООО «КВАНТА», ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», ТОВ «Експорт-Прод», ЧП «ИДЕАЛ», ЧПТП «ЄКСТРА», ТОВ «ГОРЯЦ-Т», ЧП «ТАВРІЯ І», ЧП «ТАВРІЯ -В», ЧП «ТАВРІЯ ПЛЮС», ТОВ «Союз супермаркетів Харкова», Спільне Українське-Американське підприємство «Європоль» у формі ТОВ, ТОВ«РЕСПЕКТПЛЮС», ТОВ «Сучасний модерн», ТОВ «Сігмастелс», ТОВ «Восторг», ТОВ «Укр-Трейд», ТОВ «Компанія «Гранд-маркет», ТОВ «Мега-трейд», ТОВ «Альфа-Продукт», ТОВ «Альфа-Ретеил», ТОВ «Виал-Маркет», ТОВ «ПКФ «ЮНА-СЕРВІС», про що свідчать оформлені належним чином первинні документи.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Враховуючи вище зазначені обставини справи та правові норми, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав у податкового органа для зменшення податкового кредиту та донарахування податкових зобовязань з податку на прибуток ТОВ «ЮНІПЕТ».

Доводи апеляційної скарги щодо не надання підприємством документального підтвердження яким чином результати отриманих ТМЦ (корм для тварин) від контрагента, була використана у господарській діяльності підприємства та відповідно вплинула на його фінансово-господарську діяльність і на отримання прибутку колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки товариством надано пояснення та документальне підтвердження щодо реалізації даних ТМЦ вище зазначеним контрагентам.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на не підтвердження фактичного отримання ТМЦ (корм для тварин) ТОВ «ЮНІПЕТ» оскільки ТОВ «Петстар» (Орендар) укладено договір суборенди складських приміщень № 15/02-1 від 15.02.2016 року з ТОВ НВП Сузір'я (Орендодавець), нежитлової будівлі літера М-1 площею 200,00 м.кв. в оренду ТОВ «Петстар» за адресою: м. Харків, вул.Зернова,4 тимчасове користування за орендну плату, тобто за тією ж адресою за якою знаходяться складські приміщення позивача.

Щодо господарських відносин позивача з ПФ"САС", ПП «АЛГОЛ-2003» під час судового розгляду встановлено, що взаємовідносини із ПФ "САС" проводились на підставі укладеного між сторонами договору про розміщення наружної реклами №327 від 27.04.2015р, за яким, виконавець (ПФ "САС") зобов'язується провести рекламну кампанію .

Фактичне виконання послуг підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Розрахунки між підприємствами здійснені на підставі платіжних доручень.

Взаємовідносини із ПП "Алгол-2003" проводились на підставі укладеного між сторонами договору про надання рекламних послуг та рахунків фактур.

Фактичне виконання послуг підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Розрахунки між підприємствами здійснені шляхом перерахування безготівкових коштів.

До кожного акта надані макети-фотозвіти по розміщенню рекламних матеріалів. Додаткові угоди до договорів з визначенням місць по розміщенню рекламних матеріалів.

Взаємовідносини із ТОВ "Горяц-Т" проводились на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг № 070415/2 від 07.04.2015 р. за яким, виконавець (ТОВ "Горяц-Т") надає мерчандайзінгові, інформаційно-консультативні та маркетингові послуги щодо товару який поставляється замовником згідно укладеного сторонами договору поставки №070415/1 від 07.04.2015.

Фактичне виконання послуг підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), розрахунки між підприємствами здійснені на підставі платіжних доручень.

Взаємовідносини із ВКФ "Юна-Сервіс" проводились на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг № 060415/2 від 06.04.2015 р. за яким, виконавець (ВКФ "Юна-Сервіс") надає мерчендайзингові, інформаційно-консультативні та маркетингові послуги щодо товару який поставляється замовником згідно укладеного сторонами договору поставки №060415/1 від 06.04.2015.

Фактичне виконання послуг підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Розрахунки між підприємствами здійснені на підставі платіжних доручень.

Взаємовідносини із ТОВ "Таврія-В" проводились на підставі укладених між сторонами договору про надання послуг №546 від 02.10.2015р, договір про надання послуг №297 від 11.05.2015р за якими, виконавець (ТОВ "Таврія-В") надає послуги направлені на реалізацію та просування продукції Замовника (ТОВ «ЮНІПЕТ») в торговій мережі супермаркетів Таврія-В, зокрема послуги з викладення та розміщення продукції в місцях роздрібного продажу, внесення продукції до інформаційних баз продажу, з передпродажної підготовки товарів, інструктаж продавців роздрібних магазинів щодо споживчих характеристик товару.

Фактичне виконання послуг підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Розрахунки між підприємствами здійснені на підставі платіжних доручень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт реальності договорів про виконання робіт (надання послуг) підтверджується наданими позивачем первинними документами та податковими накладними, які оформлені відповідно до приписів чинного законодавства. Первині бухгалтерські документі містять всі необхідні для цілей оподаткування відомості про обсяг, зміст та вартість спірних операцій та підтверджують їх фактичне виконання, поряд з іншими наданими первинними документами вони не можуть бути підставою для визнання договорів нікчемними, а господарських операцій безтоварними.

Доводи апеляційної скарги щодо не підтвердження вчинення господарських операцій з вище зазначеними контрагентами, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки поданих товариством актах здачі-приймання робіт (послуг) зазначено факт надання послуги, її вартість та відсутність будь-яких взаємних претензій сторін з приводу надання цих послуг. Зміст розглядуваних послуг передбачає матеріалізацію їх результату, зокрема, у вигляді складених звітів, оформлених документів, розроблених матеріалів та продуктів. Відповідні документи наявні у матеріалах справи.

Позивачем було укладено з вищезазначеними контрагентами договори про надання рекламних послуг з метою збільшення обсягів продажів продукції позивачем.

Крім того, реальність отримання послуг підтверджено також аналітичним звітом (довідкою) про стан та динаміку продажу товарів в перевіряємий період звітами про надання послуг.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що фактично консультативні маркетингові мерчандайзінгові послуги контрагентами позивача - ТОВ «Горяц-Т», ТОВ «Таврія-В», ВКФ «Юна-Сервіс» позивачу не надавалися, а отже укладання зазначених договорів не мало розумних економічних причин, а понесені позивачем витрати з придбання цих послуг не можуть вважатися повязаними з господарською діяльністю позивача, у звязку з чим у товариства не було правових підстав для включення цих витрат до складу валових витрат, а також формування у зв*язку з цим податкового кредиту з ПДВ колегія суддів вважає безпідставними, оскільки для досягнення ділової мети, якою є підвищення рентабельності продажу товарів і збільшення доходу підприємства, ТОВ "ЮНІПЕТ" замовляло в своїх контрагентів комплекс заходів спрямованих на збільшення обсягів продажу товарів у роздрібній торгівлі, оскільки рівень споживчого попиту прямо впливає на ділову мету товариства.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що у взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами неможливо встановити погодинну ціну та кількість витрачених годин для надання послуг, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки не можна оцінити як порушення позивачем приписів податкового законодавства, так як в досліджених договорах використовувався інший спосіб формування договірної ціни.

Крім того, TOB «ЮНІПЕТ» у відповідних податкових періодах, на виконання умов Договору надання послуг № б/н від 05 січня 2015 року включено до складу витрат, транспортні послуги від ФОП ОСОБА_7

Фактичне надання послуг підтверджується належним чином складеними актами здачі-приймання виконаних робіт із зазначенням маршрутів перевезень та відстані, а також належним чином складеними товарно-транспортними накладними.

Проведення розрахунків в безготівковій формі підтверджується платіжними дорученнями.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання під час перевірки договорів про надання транспортних послуг, актів виконання транспортних послуг колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки під час судового розгляду відповідачем не надано письмових доказів, що перевіряючими витребувалися дані документи у товариства.

Посилання апелянта на те, що у актах здачі-прийняття робіт відсутня інформація щодо кількості витраченого часу на виконання кожної окремої послуги колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, оскільки недоліки в оформленні первинних документів при реальності вчинення господарської операції не є підставою для позбавлення права товариства на податковий кредит та віднесення понесених витрат до валових.

Враховуючи вище зазначене колегія суддів прийшла до висновку апеляційна скарга податкового органу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року по справі № 820/2426/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, встановлені ст.ст. 328,329 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови складено 28.12.2017