Справа № 752/20609/17
Суддя: Шкірай М. І.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/569/17
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
22.12.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.
за участю секретаря Кравченко В.А.
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та прокладення обов`язку вчинити дії, суд
Встановив
Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у направленні поданих позивачем документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», та зобов`язати відповідача направити подані позивачем документи до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, надавши також висновок щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, у період з 08 травня 1983 року по 05 червня 1985 року проходив військову службу у лавах Збройних сил СРСР, в тому числі з 30 жовтня 1983 року по 05 червня 1985 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.
Також вказав, що під час проходження військової служби отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, внаслідок чого 28 лютого 2017 року йому первинно було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з ЗЧМТ (контузія головного мозку) множинні вогнепальні осколкові поранення, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду МПСЕК серії АВ № 0646756.
З огляду на вказане, у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», позивач звернувся із заявою та переліком документів до неї до Київського міського військового комісаріату, як уповноваженого органу, для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Однак, листом відповідача № ВСЗ/1369 від 09.08.2017 року, останній повідомив, що не вважає за можливе подати подані позивачем документи на розгляд комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, так як на день звільнення з військової служби позивача у 1985 році не існувало правової норми, яка б давала право на отримання одноразової грошової допомоги.
Вважає дії Київського міського військового комісаріату протиправними та такими, що порушують його права, з тих підстав, що у відповідності до чинного законодавства особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення їй інвалідності, та не залежить від первинного, вторинного або будь-якого іншого встановлення інвалідності, нерозгляд заяви по суті відповідачем, ненадання висновку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби та не направлення поданих ним документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, з огляду на, що просив про задоволення позову.
Ухвалою від 09.10.2017 року, у відповідності до ст. 183-2 КАС України (у редакції Закону від 03.08.2017 року) відкрито скорочене провадження та роз`яснено відповідачу право у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали суду про відкриття скороченого провадження подати заперечення проти позову та необхідні документи на їх підтвердження або заяви про визнання позову.
13.11.2017 року на адресу суду від Київського міського військового комісаріату надійшли письмові заперечення проти позовної заяви ОСОБА_1 .
Відповідно до поданих заперечень, відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що законні підстави для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відсутні, з огляду на те, що останній був звільнений з військової служби 05.06.1985 року, а ІІ групу інвалідності (первинно) позивач отримав 28.02.2017 року (копія довідки МСЕК АВ №0646756), тобто через 32 роки після звільнення, в той же час дія постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 року № 284 та від 28.05.2008 року № 499 передбачають виплату одноразово допомоги тільки особам, звільненим з військової служби відповідно після 10 травня 2006 року та 01.01.2007 року, оскільки саме з вказаної дати встановлено право військовослужбовців на отримання грошової допомоги в разі настання каліцтва або інвалідності. За таких обставин, враховуючи, що на дату звільнення ОСОБА_1 з військової служби (1985 року) не існувало правової норми, яка б давала право на отримання одноразової грошової допомоги, вважає, що немає підстав для направлення документів позивача до ДФ МОУ для розгляду.
Ухвалою від 21.11.2017 року справу призначено до судового розгляду за загальними правилами, з викликом сторін у судове засідання.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності та відсутності позивача за наявними у справі доказами.
Відповідач Київський міський військовий комісаріат свого представника в судове засідання не направив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про вручення на зворотньому повідомленні. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності представника відповідача від останнього не надходило.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач у період з 08.05.1983 року по 05.06.1985 рік проходив строкову військову службу у Збройних силах СРСР, у тому числі з 30.10.1983 року по 05.06.1985 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується довідкою Печерсько-Голосіївського об`єднаного районного у м. Києві військового комісаріату (а.с. 24).
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 389 від 10.03.2011 року), встановлено, що поранення ОСОБА_1 , 1964 року народження, а саме ЗЧМТ (контузія головного мозку 1985 року), множинні вогнепальні осколкові поранення голови, шиї, правої верхньої кінцівки, спини, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велися бойові дії (а.с. 26).
Як на підставу заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що 28.02.2017 року йому первинно при проведенні повторного огляду було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з ЗЧМТ (контузія головного мозку) множинні вогнепальні осколкові поранення, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії, на підтвердження чого позивачем долучено до позовної заяви копію виписки з акту огляду медико-санітарною експертною комісією до довідки серії АВ № 0646756 (а.с. 30) .
Згідно письмових заперечень (абз. 4 аркуш 81), відповідачем було визнано, що ІІ групу інвалідності (первинно) було отримано відповідачем 28.02.2017 року, тобто через 32 роки після звільнення.
Також відповідачем не заперечувалося, що у серпні 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою та пакетом документів до неї щодо виплатити йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 № 975.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 року № 5040-VI (далі - Закон № 5040-VI), постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975), постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» (далі - Постанова № 499), постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про затвердження Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною статті 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Підпунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ у редакції Закону № 5040-VI передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Пунктом 2 Постанови № 975, яка набрала законної сили з 24 січня 2014 року, встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що вiйськовослужбовець, вiйськовозобов`язаний та резервiст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разi настання iнвалiдностi чи втрати працездатностi без встановлення йому iнвалiдностi, подає уповноваженому органу такi документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням iнвалiдностi чи часткової втрати працездатностi без встановлення iнвалiдностi; довiдку медико-соцiальної експертної комiсiї про встановлення групи iнвалiдностi або вiдсотка втрати працездатностi iз зазначенням причинного зв`язку iнвалiдностi чи втрати працездатностi.

До заяви додаються копiї: постанови вiдповiдної вiйськово-лiкарської комiсiї щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузiї, травми або калiцтва), захворювання; документа, що свiдчить про причини та обставини поранення (контузiї, травми або калiцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане iз вчиненням особою кримiнального чи адмiнiстративного правопорушення або не є ОСОБА_3 вчинення нею дiй у станi алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янiння, або навмисного спричинення собi тiлесного ушкодження; сторiнок паспорта з даними про прiзвище, iм`я та по батьковi i мiсце реєстрацiї; документа, що засвiдчує реєстрацiю фiзичної особи у Державному реєстрi фiзичних осiб - платникiв податкiв, виданого органом доходiв i зборiв (для фiзичної особи, яка через свої релiгiйнi переконання вiдмовляється вiд прийняття реєстрацiйного номера облiкової картки платника податкiв, офiцiйно повiдомила про це вiдповiдний орган доходiв i зборiв та має вiдмiтку в паспортi громадянина України, - копiю сторiнки паспорта з такою НОМЕР_1 ).

Згідно пунктів 12, 13 Постанови № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Викладені правові норми кореспондуються з положеннями пункту 7 Постанови № 499.
Пунктом 2 Постанови № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком.
Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що у питаннях соціального захисту військовослужбовці Збройних сил СРСР прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
Право особи на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, виникає з дня встановлення інвалідності, що визначається датою, вказаною в довідці МСЕК, і обов`язок щодо забезпечення його реалізації шляхом прийняття відповідного рішення покладено на Міністерство оборони України.
При цьому, згідно з пунктом 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
За таких обставин, зважаючи, що ненаправлення відповідачем у визначеному законодавством порядку, пакету документів позивача щодо розгляду питання про можливість призначення одноразової грошової допомоги, порушує права позивача на прийняття рішення розпорядником бюджетних коштів про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.139 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

Вирішив
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та прокладення обов`язку вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_2 ) у направленні поданих ним документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат направити подані ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_2 ) документи до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, надавши також свій висновок щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.
Повний текст судового рішення складено 22.12.2017 року.
Суддя