Справа № 766/16751/17
Суддя: Хайдарова І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О, розглянувши заяву представника позивачів про забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій просить суд зупинити стягнення з ОСОБА_1 за постановами № 69/683/01-24; 68/684/01-24; 67/685/01-24 від 27.10.2016 р, на користь УДАБК ХМР; зупинити стягнення з ОСОБА_2 за постановами 76/676/01-24; 77/675/01-24; 78/674/01-24 від 27.10.2016 p., на користь УДАБК ХМР; заборонити будь-яким особам відбирати автомобіль RENAULT KANGOO (2000 р.в.) жовтий, д.н. НОМЕР_1 08.11.2017 p., який знаходиться у розшуку, для відвезення його на штраф майданчик; заборонити будь-яким особам відбирати автомобіль MITSUBISHI Lancer (2008 р.в.), д.н. ВТ 6161 AI, який знаходиться у розшуку, для відвезення його на штраф майданчик.

В обгрунтування заяви зазначила, що на даний час по оскаржуваним постановам УДАБК ХМР державними виконавцями Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона ГТЮ у Херсонській області активно проводяться виконавчі дії. Так, 08.11.2017 р. у виконавчому провадженні № 54055652 державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_4 при примусовому виконанні постанови № 69/683/01-24 від 27.10.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь УДАБК ХМР 17 000 грн. було накладено арешт на все рухоме майно що належить боржнику. Цього ж дня, 08.11.2017 р. вказаним державним виконавцем майно ОСОБА_1, а саме RENAULT KANGOO (2000 р.в.) жовтий, д.н. НОМЕР_1 було оголошено в розшук. Таким чином ОСОБА_1 не може користуватись належним їй майном, а саме, вказаним автомобілем, тому що зупинить поліція і поставить на штраф майданчик, що призведе до витрат, за знаходження автомобіля на штраф майданчику. Також, у подальшому державний виконавець може реалізувати вказаний автомобіль, ще до винесення рішення по адміністративній справі № 766/16751/17, яке призначено на березень 2018 року. Така ж сама ситуація по ОСОБА_2. 23.10.2017 р. державним виконавцем Дніпровського PB ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області, ОСОБА_5, при примусовому виконанні постанови № 77/675/01-24 від 27.10.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь УДАБК ХМР 17 000 грн. було накладено арешт на все рухоме майно що належить боржнику. 30.10.2017 р. вказаним державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля MITSUBISPII Lancer (2008 р.в.), д.н. ВТ 6161 AI.

На даний час, якщо не вжити заходів забезпечення позову, в подальшому, в разі скасування постанов Відповідача (Стягувача), транспортні засоби Позивачів будуть вже реалізовані, а це призведе до істотного порушення прав Позивачів. Тим більше, що на вказані транспортні засоби вже накладено арешт, і Позивачі в заяві про забезпечення позову не просять скасувати арешт. Вказаний арешт - це заборона продажу майна. Таким чином, Позивачі, які і так не збираються продавати своє рухоме майно, його не зможуть реалізувати ніяким способом.

Дослідивши матеріали поданої заяви, матеріали справи, суд, вирішуючи питання про наявність підстав для її задоволення, виходить з наступного.

Приписами ч.1 ст. 154 КАС України, встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З поданої заяви вбачається, що клопотання про забезпечення адміністративного позову мотивоване тим, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову, державним виконавцем будуть здійснюватися виконавчі дії по виконанню постанов УДАБК щодо стягнення в примусовому порядку штрафу, в ході яких може бути відчужено належне позивачам майно, що у свою чергу може призвести до вибуття з їх володіння належного майна та понесення додаткових витрат на повернення свого майна, в разі задоволення адміністративного позову.

Статтею 154 КАС України визначено види забезпечення позову, та наведено їх вичерпний перелік. Так відповідно до навведеної норми, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд приходить до висновку, що, в разі не забезпечення позову, дійсно можуть виникнути обставини, що утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду та погіршать становище позивача.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що в ухвалі про забезпечення позову необхідно навести мотиви, з яких суд дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зупинення стягнення з позивачів за постановами, в іншій частині в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заборона будь-яким особам відбирати автомобіль не стосується предмету спору, та саме по собі зупинення стягнення є підставою для зазначеного.

Керуючись ст.ст. 150-154 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів про забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, про визнання незаконними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 за постановами № 69/683/01-24; 68/684/01-24; 67/685/01-24 від 27.10.2016 р, на користь Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради.

Зупинити стягнення з ОСОБА_2 за постановами 76/676/01-24; 77/675/01-24; 78/674/01-24 від 27.10.2016 p., на користь Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення/отримання/ ухвали, апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6