Справа № 425/2153/17
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2017 Провадження №2-а/425/123/17

Справа №425/2153/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Вада Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним адміністративним позовом, згідно якого та наданих уточнень до нього вказав, що він в серпні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та 10.08.2017 року отримав відповідь, якою відповідач відмовив йому у призначенні пенсії у зв'язку з тим, що надані ним документи, які підтверджують стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах не дають змоги зарахувати до пільгового стажу роботу в Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» за період з 10.09.1984 року по 20.05.1990 рік, через відсутність довідки про пільговий характер роботи та запису в трудовій книжці про характер виконуваних робіт. Зазначену відповідачем довідку позивач не має змоги надати, оскільки дані документи містяться в архіві Ворошиловградського СУ-134 тресту «Донбасстальконструкція» у м. Луганську, який знаходиться на тимчасово неконтрольованій території України.

На підставі вище викладеного, просить суд:

- визнати дії Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови в зарахуванні йому до пільгового стажу періоду роботи з 10.09.1984 року по 20.05.1990 року в Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» для призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити обчислення, нарахування, призначення та виплату йому пенсії з урахуванням пільгового стажу за періоду роботи з 10.09.1984 року по 20.05.1990 рік в Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція»;

- стягнути з Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на його користь судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

В судове засідання 29.12.2017 року позивач не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 29.12.2017 року не з'явилася, на дала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, раніше у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та надала до суду заперечення та уточнення до заперечень, згідно яких позивачу дійсно листом від 10.08.2017 року № 88/129/В-14 повідомлено, що зарахувати до пільгового стажу роботи у Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» за період з

10.09.1984 року по 20.05.1990 рік немає законних підстав, оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи за цей період, а запис у трудовій книжці не містить інформації про характер виконуваних робіт.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Згідно вимогам п.10 ч.1 розділу VII перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 від 02.09.1976 року, останній працював у Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» в період з 10.09.1984 року по 20.05.1990 року (а.с. 10).

Листом Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 10.08.2017 року № 88/129/В-14 ОСОБА_1 повідомлено, що зарахувати до пільгового стажу роботи у Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» за період з 10.09.1984 року по 20.05.1990 року немає законних підстав, оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи за цей період, а запис у трудовій книжці не містить інформації про характер виконуваних робіт (а.с. 19).

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що у період з 02.04.1984 року по

27.06.1985 року працював разом з позивачем у Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція», займав посаду автослюсаря - монтажника 6 розряду та був бригадиром ОСОБА_1 Факт роботи свідка на вказаному підприємстві підтверджується відповідним записом в його трудовій книжці від 22.03.1974 року (а.с.50).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з 06.03.1985 року по 1992 рік працював у Ворошиловградському СУ - 134 тресті «Донбасстальконструкція» на посаді монтажника

4 розряду на ділянці № 2, у зв'язку з чим в даний час отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також свідок зазначає, що працював в одній бригаді до 1990 року разом з ОСОБА_1, який також займав посаду монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій 4 розряду ділянки № 2. Дані свідчення підтверджуються наступним:

-записом в трудовій книжці ОСОБА_4 (а.с. 47),

-довідкою уточнюючою особливий характер праці або умов труда, необхідний для призначення пільгової пенсії від 01.06.2001 року, виданою Акціонерним товариством закритого типу «Донбасстальконструкція» (а.с.67),

-довідкою про заробіток для обчислення пенсії виданою Акціонерним товариством закритого типу «Донбасстальконструкція» (а.с.68),

-довідкою № 51 від 01.06.2001 року, яка підтверджує, що Ворошиловградське СУ - 134 треста «Донбасстальконструкція» в 1994 році іменувалося Управління № 134 АОЗТ «Донбасстальконструкція» (наказ № 33 від 12.05.1994 року) (а.с.69),

-наказом № 27 від 14.03.1995 року підтверджено право ОСОБА_4 на пільгове пенсійне забезпечення по списку за наступною професією: монтажник по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (а.с.70).

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вказано в п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як вказано в п. 23 Порядку документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Згідно з п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Позивач не має змоги надати відповідачу довідку, яка б підтверджувала його стаж роботи у Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій 4 розряду ділянки № 2 у період з 10.09.1984 року по 20.05.1990 рік, оскільки архів вказаного підприємства заходиться в

м. Луганську, який знаходиться на тимчасово неконтрольованій території України.

Згідно з п. п. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт, рішення, документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Такі документи не підлягають реєстрації та виконанню.

Таким чином, саме за вищевказаних обставин, позивач позбавлений можливості надати уточнюючі довідки, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Формально згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 відповідач має право вимагати від позивача надання вказаних довідок, однак в даній ситуації ця вимога становить дискримінаційне поводження стосовно нього, оскільки він має трудовий стаж на підприємстві, яке залишилося на території, що на даний момент є тимчасово окупованою.

Таким чином відмова відповідача від призначення пенсії позивачеві у зв'язку з неможливістю надання підтверджень від підприємства, на якому працював позивач, є неправомірною.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи покази свідків, які підтвердили, що позивач дійсно працював у Ворошиловградському СУ - 134 тресті «Донбасстальконструкція» в період з 10.09.1984 року по 20.05.1990 рік на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій 4 розряду ділянки № 2, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а судові витрати у вигляді судового збору, що здійснені позивачем документально підтверджені і складають 640 гривень (а.с.1), що на підставі підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» складає ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, як у випадку з позивачем, цей судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При цьому, суд врахував положення пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» якими передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються у тому числі і органи Пенсійного фонду України.

Однак, вказана норма права не звільняє зазначені органи від його компенсації у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, оскільки у цьому разі це стосується не сплати судового збору, а розподілу, що вказаним законом взагалі не регулюється, оскільки частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» прямо передбачено, що розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства, яким серед іншого є і Кодекс адміністративного судочинства України.

До того ж, було б явно не справедливим, аби суд приймаючи рішення на користь позивача залишив би його без компенсації понесених ним судових витрат, внаслідок неправомірних рішень та дій відповідача.

Керуючись ст. ст. 5-11, 139, 211-212, 217, 229, 241, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_1) пільгового стажу за період роботи з 10 вересня 1984 року по 20 травня 1990 року в Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція» для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити обчислення, призначення, нарахування та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) з урахуванням пільгового стажу за період роботи з 10 вересня 1984 року по 20 травня 1990 рік в Ворошиловградському СУ-134 тресті «Донбасстальконструкція».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, адреса місцезнаходження: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35-а, 93009) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок гривень) 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Романовський