Справа № 696/633/17
Суддя: Шкреба В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 696/633/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2018 року Кам'янський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Луцаєвській Н.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам'янка Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 3 Кам'янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Коваленка Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся в суд з вказаним позовом та просив скасувати постанову від 05 червня 2017 року про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, так як вважав, що ніякого порушення не вчиняв і докази цього відсутні.

Позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до постанови серії ПС 2 № 546807 від 05.06.2017 року Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 05.06.2017 року о 22:30 год. в м. Кам'янка по вулиці Г. Майдану Позивач керував автомобілем НОМЕР_1 та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому посвідчення водія.

За порушення вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч.2 ст. 258 КУпАП.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та офіційного з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність КУпАП.

Позивач вказує, що транспортним засобом не керував взагалі, а тому і вимоги поліцейського про надання для огляду посвідчення водія були незаконними.

Водночас, такі твердження повністю спростовуються постановою Кам'янського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року о 22 год. 30 хв. Позивач керував вище згаданим транспортним засобом, як це зазначено у оскаржуваній в порядку КАС України постанові.

Постановою суду від 06 вересня 2017 року провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП, проте така обставина не є реабілітуючою, та підтверджує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Дана постанова Позивачем не оскаржувалась, і є преюдиціарним вставленим фактом, і окремому доказуванню він не підлягає. Через це, покази свідка ОСОБА_4 щодо не керування Позивачем автомобілем є неспроможними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 05 червня 2017 року о 22 год. 30 хв. Позивач був підданий адміністративному впливу за вчинення подвійного проступку, як то керування транспортним засобом без посвідчення водія і в стані алкогольного сп'яніння.

Водночас, суд констатує, що у відповідності до ст. 7 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення повинно здійснюватись на основі суворого додержання законності.

Вказане положення Закону встановлює правило, що недотримання процедури фіксації адміністративного правопорушення, тобто встановленої законами процедури складання адміністративних матеріалів, навіть в умовах очевидності правопорушення, має наслідком незаконність прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови випливає, що у ній відсутні дані про відмову особи від отримання її копії. В судовому засіданні Позивач вказав, що при винесенні постанови він заперечував свою винуватість, і вказані твердження Позивача підтверджуються показами свідка ОСОБА_4

Дана обставина Відповідачем не спростована. Наразі, запис нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора поліції відсутній. Той факт, що такий запис не здійснювався відповідачем в суді не заперечувався, і при матеріалах витребуваної справи він відсутній.

Однак, у випадку такої дійсної відмови Позивача щодо причетності до скоєння правопорушення, та оспорювання обставин події, Відповідачем протокол про адміністративне правопорушення, на основі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення (проступка) - протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, всупереч вимогам ст.258 КУпАП складено не було.

Інших об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було. Відеодокази самого порушення суду не надані.

Відсутність відеозапису також не дає можливості встановити факт дотримання положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції інспектором поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України наявність порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено.

Сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі відповідно Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, а отже не може вважатися належним доказом.

За таких підстав, дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови є протиправними, а тому винесена інспектором поліції постанова щодо Відповідача підлягає скасуванню.

Згідно ст. 268 КАС України за наслідками розгляду справ цієї категорії суд вправі скасувати рішення суб'єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 243-246, 268 КАС України суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1 паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданий 01 грудня 1999 року Кам'янським РВ УМВС України в Черкаській області) до Інспектора СРПП № 3 Кам'янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Коваленка Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову Інспектора СРПП № 2 Кам'янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Коваленка Миколи Володимировича серії ПС 2 № 546807 від 05.06.2017 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а провадження по цій по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Кам'янський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. (п.п. 15.5 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Суддя