Справа № 635/6315/17
Суддя: Караченцев І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/6315/17
Провадження № 2-а/635/165/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 р. Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с. Покотилівка Харківського району Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Харкові, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області звернувся з адміністративним позовом гр-н ОСОБА_1, в якому вказав, що 21.10.2017 р. він був зупинений екіпажем патрульної поліції і лейтенантом поліції Параскевич Х.Г. у відношенні нього була винесена постанова серії БР № 021014 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП і на нього був накладений штраф за проїзд на заборонений сигнал світлофора на користь держави у розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач вважає цю постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню і обґрунтовує свій позов тим, що вона не відповідає обставинам справи та вимогам закону, так як відповідно до п. 8.11 Правил дорожнього руху України: «Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху», а він опинився саме в такій ситуації. Доказів того що він проїхав на червоний, а не на жовтий сигнал світлофору, не має, а притягати його до адміністративної відповідальності на припущеннях інспектор поліції Параскевич Х.Г. не мав права. Окрім цього, позивач вказав, що він наполягав на тому щоб, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді його справи про адміністративне правопорушення, інспектором Параскевич Х.Г., який розглянув цю справу, було забезпечено право особи яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватись юридичною допомогою адвоката, але його клопотання було проігноровано працівником поліції, який 21.10.2017 р. виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у місті Харкові у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому, у відповідності до ст. 128 ч. 4 КАС України, суд, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Виходячи із змісту ст. 3, п. 2) ч. 1 ст. 17КАС України відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені, частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою ст. 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою ст. 133-1 цього Кодексу, - працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Стаття 280 КУпАП передбачає,що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ч. 4, ч. 6 ст. 71 КАС України суб'єктів владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як встановлено у судовому засіданні 21.10.2017 року інспектором роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенантом поліції Парасквич Х.Г. у відношенні позивача ОСОБА_1 була винесена постанова серії БР№ 020114 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою на останнього був накладений штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. В постанові зазначено, що 21.10.2017 р., приблизно о 8годин 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Дєо Ланос» номерний знак АХ 3171 АВ, рухався в м. Харкові на перехресті пр-та Московського і вул. С.Потоцького проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору.

У вказаній постанові відсутні посилання на будь-які докази вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а ОСОБА_1 в ньому вказав: «На заборонений червоний сигнал світлофору не проїжджав».

Відповідачем суду не були надані передбачені законом докази вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІ «Документування адміністративних правопорушень» Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 р. № 1376: «Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП».

Однак, не зважаючи, на те що в оскаржуваній постанові особою яка притягувалась до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 власноручно було написано, що він оспорює допущене порушення й адміністративне стягнення, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений не був.

Згідно із ч. 2 ст. 268 КпАП України, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право: «знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі».

Однак, в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні дані про участь у справі адвоката, чим підтверджуються пояснення ОСОБА_1 про порушення його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, на юридичну допомогу.

Відповідно до оскаржуваної постанови від 21.10.2017 р., особу яка притягалася до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, працівником поліції -Параскевич Х.Г. не був проінформований стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти нього (відсутні дані про наявність відеозапису проїзду на червоний сигнал світлофору), а вказана постанова про накладення адміністративного стягнення, в порушення ст. 251 КпАП України, не містить вказівки на жодний доказ, на яких ґрунтується винесена працівником поліції постанова (таких як показання свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.)

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, всупереч ст. 279 КпАП України, працівником поліції був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушені передбачені ч. 2 ст. 268 КпАП права особи яка притягувалась до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, відповідно до ст. 283 КпАП України, встановлено обов'язковий зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 283 ч. 3, ч. 4 КпАП України: «в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частиною другою і третьою цієї статті повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на

якому особа може ознайомитися із зображенням зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності», але, вказані обов'язкові дані, в порушення закону, у складеній відносно мене постанові про адміністративне правопорушення не містяться.

Статтєю280 КпАП України встановлені обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було з'ясовано і в постанові про накладення адміністративного стягнення не вказано, «чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації».

Всупереч вказаним вимогам закону, поліцейським Параскевич Х.Г. не були перевірені заперечення особи яка притягувалась до адміністративної відповідальності _ ОСОБА_1, що він непроїжджав на заборонений червоний сигнал світлофору, а діяв до п. 8.11 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 19 ч. 1, ч. 2 Конституції України: «Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Однак, заперечення ОСОБА_1 під час провадження по справі і складання постанови у справі про адміністративне правопорушення працівником поліції Параскевопуло Х.Г. не були перевірені.

Таким чном, лейтенантом поліції Параскевич Х.Г. на водія ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення без встановлення винуватості у вчиненні вказаних правопорушень і такі дані в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні, як не враховані і інші, вище перелічені вимоги закону.

У зв'язку із цим, «Bona fides semper praesumitur, nisi malam fidem adesse probetur - лат.» - якщо не доведено злий умисел, завжди передбачається сумлінність.

В постанові не вказаний код платежу та до бюджету якого рівня стягується штраф.

Приймаючи до уваги викладене, вважаю, що працівником поліції були допущені вказані порушення діючого законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при складанні відносно водія ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, але відповідач до суду не з'явився, свого відгуку на позов суду не надав.

Ніяких доказів, всупереч вимогам статей 251, 252, 268, 280 КпАП України і у підтвердження правомірності оскарженої постанови по справі про адміністративне правопорушення під час розгляду ним справи про адміністративне правопорушення особі відносно якої склав постанову відповідач - Управління патрульної поліції у м. Харкові не надав і тому вважаю, що відповідач досі не довів правомірності прийнятого ним рішення, внаслідок чого оскаржену постанову необхідно визнати незаконною, скасувати і провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача закрити.

Відповідно до ст. 288 ч. 4 КпАП України «Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 17, 18, 19, 71, 87, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управлінні патрульної поліції у м. Харкові - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену інспектором роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенантом поліції - Парасквич Х.Г. 21.10.2017 р. у відношенні водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.00 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції. протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя І.В.Караченцев