Справа № 589/3329/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Євдокімова О.П.
Суддя-доповідач: Бондар В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 р. м. ХарківСправа № 589/3329/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.11.2017, суддя Євдокімова О.П., вул. К.Маркса, 63, м. Шостка, Шосткинський, Сумськ,ка, 41100, повний текст складено 01.11.17 по справі № 589/3329/17

за позовом Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Шосткинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області ( далі - позивач) до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ( далі - відповідач) в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП№53183220 від 22.08.2017р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400,00грн. та визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП№53183220 від 22.08.2017р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 113,04грн.

Постановою Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 01.11.2017 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції м. Суми лейтенанта поліції Ярмоленка Андрія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що державними виконавцями правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а отже дії відповідача відповідають вимогам закону, а відтак позовні вимоги Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП №53183220 з примусового виконання виконавчого листа № 589/1901/16-а від 21.12.2016 виданого Шостинським міськрайонним судом про: зобов'язати Шосткинського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити виплату пенсії у сумі 46431,52грн., що нарахована ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружині ОСОБА_5.

23.12.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа та надано 10 робочих днів для виконання. Копію постанови направлено сторонам до відома та виконання.

Виконавчий лист №589/1901/16-а виданий 9.09.2016 Шостинським міськрайонним судом за рішенням про зобов'язання Шосткинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити виплату пенсії у сумі 46431,52 грн. грн., що нарахована ОСОБА_4, який помер , його дружині ОСОБА_5, яке набрало законної сили 23 листопада 2016 року.

Колегія суддів зазначає, що виконання судових рішень про стягнення коштів з державного бюджету, боржником за якими є орган державної влади, здійснюється із врахування особливостей передбачених Бюджетним Кодексом України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року та Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

Так, згідно п.2 вищезазначений Порядок зазначає, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч.І ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п 3, 4 зазначеного вище Порядку передбачено, що для проведення обліку виконавчих документів за рішеннями суду про стягнення коштів або рішень суду, що набрали законної сили, боржником за якими є визначені ч.І ст. 2 Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 01.01.2013. Як вбачається з матеріалів справи вказане рішення винесене після зазначеної дати, а тому не підпадає для виконання даного Порядку.

З аналізу встановленого вбачається, що рішення суду не виконано у повному обсязі і підлягає виконанню в примусовому порядкую, а думка позивача, що джерелом фінансування сум щомісячної основної і додаткової пенсії, неодержаних за життя ОСОБА_4 є державний бюджет, а не бюджет Пенсійного фонду є хибною.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2017р. розпочате примусове виконання виконавчого провадження. Так як рішення суду добровільно не виконувалось, то відповідачем винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5100,00 грн. відповідно до вимог ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та надано десятиденний строк для виконання рішення суду.

22.03.2017р. за повторне невиконання рішення суду державним виконавцем керуючись ст.. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в сумі 1020,00 грн.

Таким чином проведення виконавчим органом виконавчиї дій напавлено на виконання рішення суду.

Також судом встановлено, що відповідач, керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» 22.08.2017 виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 113,04 грн. та керуючись ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 6400,00 грн.

Відповідно до ст.. 42 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувана; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 42 Закону №1404-УІІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону №1404-УІІІ витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

За приписами п. 2 розділу VI Інструкції №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016, що діє з 05.10.2016) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону №1404-УІІІ реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем надано розрахунок кількості понесених ним витрат, зокрема кількості та вартості паперу, марок, відправлення повідомлень,обкладинки та інше, а також вартість його використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Окрім того, стягнення витрат є заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений.

Виконавчий збір та витрати стягуються на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Так згідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

На підставі ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обов'язків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її добровільного невиконання, виконується примусово в установленому Законом порядку шляхом накладення стягнення на заробітну плату, інші види доходів боржника чи на його майно. Здійснення витрат по виконанню теж пов'язане з примусовим (не добровільним) виконанням.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, виходячи із системного аналізу зазначеної норми закону, державний виконавець може винести постанову про стягнення виконавчого збору, зокрема, якщо у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону не було стягнуто з боржника виконавчий збір, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Дана позиція суду узгоджується з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.06.2017 року по справі № К/800/18463/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інсанції, що державними виконавцями правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а отже, позовні вимоги Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.11.2017 по справі № 589/3329/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка