Справа № 826/17098/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2017 року № 826/17098/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Приватного підприємства «Центрсталь Плюс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Центрсталь Плюс» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27 жовтня 2016 року № та № .

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України, закони України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, наказ Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» та зазначає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві є протиправними, оскільки Приватним підприємством «Центрсталь Плюс» правомірно відображено господарські операції за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр», а висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на припущеннях.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України та зазначив, що Приватному підприємству «Центрсталь Плюс» правомірно збільшено суму податкового зобов'язання, оскільки під час проведення перевірки встановлено, що операції між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр» та Приватного підприємства «Центрсталь Плюс» здійснювалися з метою штучного формування податкового кредиту та не мають реального товарного характеру.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В період з 29 вересня 2016 року по 5 жовтня 2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства «Центрсталь Плюс» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по проведеним фінансово-господарських операціях щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр» за період з 1 січня 2015 року по 31 липня 2016 року.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт від 12 жовтня 2016 року № 168/26-15-14-07-02-10/36387537, яким встановлено порушення Приватним підприємством «Центрсталь Плюс» пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- завищено суму від'ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 306 637 грн. за жовтень 2015 року;

- занижено позитивне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до бюджету на суму 15 790 грн. за жовтень 2015 року.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивачем подано заперечення від 19 жовтня 2016 року № 19/10.

Листом від 25 жовтня 2016 року № 22743/10/26-15-14-07-02-15 Головне управління ДФС у м. Києві повідомило ПП «Центрсталь Плюс», що висновки викладені в акті перевірки від 12 жовтня 2016 року № 168/26-15-14-07-02-10/36387537 залишаються без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі складеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 27 жовтня 2016 року № , яким ПП «Центрсталь Плюс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 19 737,50 грн., з яких 15 790 грн. - за основним платежем та 3 947,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 27 жовтня 2016 року № , яким ПП «Центрсталь Плюс» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 306 637 грн.

Щодо визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість та зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість суд зазначає про наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Кодексу (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права суд зазначає, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 даного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

1 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр», як постачальником, та Приватним підприємством «Центрсталь Плюс», як покупцем, укладено договір поставки товару № 15/34-2, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору. Згідно пункту 1.3 договору, предметом постачання є алюмінієві сплави в чушках, свинцеві сляби. Пунктом 2.1 договору визначено, що орієнтована ціна договору становить 2 000 000 грн. Пунктом 4.1 договору визначено, що якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ 2839-94 (ГОСТ 1583-93 та ГОСТ 1292-81. Згідно з пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що постачання здійснюється автомобільним транспортом зі складу постачальника на склад покупця. Транспорті витрати бере на себе покупець.

Згідно рахунків на оплату від 10 вересня 2015 року № 1009/117, від 16 вересня 2015 року № 1609/231, від 17 вересня 2015 року № 1709/248, видаткових накладних від 10 вересня 2015 року № 1009/117, від 16 вересня 2015 року № 1609/231, від 17 вересня 2015 року № 1709/248, ПП «Центрсталь Плюс» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Цент» свинцеві сляби, чушку алюмінієву АК12М та АК9М2 на загальну суму 1 934 562,14 грн.

На підтвердження здійснення перевезення придбаного товару (свинцеві сляби, чушку алюмінієву АК12М та АК9М2) позивачем надано товарно-транспорті накладні від 10 вересня 2015 року № , від 16 вересня 2015 року № , від 17 вересня 2015 року № .

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що товар (свинцеві сляби, чушку алюмінієву АК12М та АК9М2), придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Цент», в подальшому був реалізований ПП «Союз Атлант», ДП ВО «Київприлад», ТОВ «Елефант-М». На підтвердження своєї позиції позивачем надано рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Позивачем на підтвердження наявності у ПП «Центрсталь Плюс» транспорту для перевезення вантажу надано копію договору про надання послуг по перевезенню вантажів від 1 серпня 2011 року № 11/05, укладеного між Приватним підприємством «Центрсталь Плюс» та Приватним підприємством «Ресурсінвест-1» та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

На підтвердження відповідності господарській операцій статутній діяльності, позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого основним видом діяльності Приватного підприємства «Центрсталь Плюс» є оптова торгівля відходами та брухтом.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій у вересні 2015 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр», з огляду на нижченаведене.

Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Податковий кодекс України встановлюють, що будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Проте, позивачем під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження фактичного придбання товару у Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр».

Позивачем не пред'явлено суду податкових накладних, доказів оплати придбаного товару, доказів на підтвердження відображення спірних господарських операцій у бухгалтерському обліку ПП «Центрсталь Плюс». Суд бере до уваги ті обставини, що вказані документи досліджувалися контролюючим органом під час проведення перевірки, про що зазначено в акті перевірки, проте не може визнати їх належними з урахуванням вимог статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, наявність в акті перевірки інформації про складання податкових накладних не є достатнім доказом правомірності формування податкового кредиту.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр» з 15 вересня 2015 року. В акті перевірки зазначено, що директором, головним бухгалтером та засновником за перевіряємий період ТОВ «Перший Бізнес-Центр» була ОСОБА_2. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, договір поставки товару від 1 вересня 2015 року та первинні документи за 10 вересня 2015 року підписані ОСОБА_1

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Бізнес-Центр» є: 61000, м. Харків, вул. Клочковська, 192-а. Разом з тим, в товарно-транспортних накладних, первинних документах місцезнаходженням ТОВ «Перший Бізнес-Центр» та місцем навантаження товару зазначено наступну адресу: АДРЕСА_1. Доказів фактичного знаходження ТОВ «Перший Бізнес-Центр» за вказаною адресою суду не пред'явлено. Доказів наявності складів за вказаною адресою, які б дали можливість розміщення товару в кількості 47,681 тон суду також не пред'явлено.

З огляду на наведене, судом не може бути прийнято як належний доказ вчинення господарських операцій з контрагентом позивача, оскільки повноваження директора контрагента ОСОБА_1 є сумнівними, а отже сумнівним є правосуб"єктність господарюючого суб"єкта. Крім того, місце підписання договору та різні юридичні адреси контрагента позивача свідчать про фіктивність операцій за участю позивача та ТОВ «Перший Бізнес-Центр». Доказів зворотнього суду не пред"явлено.

Разом з тим, в акті перевірки міститься наступна інформація відносно ТОВ «Перший Бізнес-Центр»: станом на дату складання акту перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, стан платника 8 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 1 вересня 2015 року № 200227687 анульовано 14 грудня 2015 року за рішенням контролюючого органу.

Інформація про наявність основних фондів відсутня. Інформація про чисельність працівників на підприємстві відсутня. Форма 1-ДФ (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку) не подавались. Фінансовий звіт за 2015 рік не подавався. Декларація з податку на прибуток за 2015 рік не подавалася. Відсутня інформація про наявність власних та орендованих складських приміщень та власний чи орендований транспорт.

Згідно наданих до перевірки документів, ІС ДФС України «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що товар - свинцеві сляби, чушка алюмінієва АК12М, чушка алюмінієва АК9М2, який придбавався ПП «Центрсталь Плюс» у ТОВ «Перший Бізнес-Центр», не придбавався у контрагентів постачальників за перевіряємий період.

Крім того, як вбачається з ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року у справі № 756/10763/16-3 (провадження № 1-кс/756/1410/16), в СВ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 30.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України з посиланням на те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 незаконно використовуючи реквізити ТОВ «Предтехнолоджи» (код ЄДР 39239217), ТОВ «Прес Інвест Груп» (код ЄДР 39703771), ТОВ «ЕнергостарГруп» (код ЄДР 39889012), ТОВ «Бізнес Проджект» (код ЄДР 39869661), ТОВ «Перший Бізнес-Центр» (код ЄДР 39869609), ТОВ «Силіконова Долина» (код ЄДР 39869829), ТОВ «Бізнес Фонд» (код ЄДР 39732446), ТОВ «МПК» (код ЄДР 39436655),ТОВ «Екобудмеханізація» (код ЄДР 39921862), ТОВ «Коінсофт» (код ЄДР 38392046), ТОВ «Прайм Сіті Корпорейшн» (код ЄДР 39294964), ТОВ «Декорель» (код ЄДР 39445795), ТОВ «ТД «Союз 4» (код ЄДР 39592318), ТОВ «Грін Солюшнс (код ЄДР 39689197), ТОВ «Кокей України» (код ЄДР 39783438), ТОВ «Райтс Інвест» (код ЄДР 39879664), ТОВ «Бест Трейд Опт» (код ЄДР 39932497), ТОВ «Фортис Асеро» (код ЄДР 40025350), ТОВ «Брендсіті» (код ЄДР 40051710), ТОВ «Інженерний Центр Акватерм» (код ЄДР 40095365) з метою штучного формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат реально діючим підприємствам-вигодонабувачам, вчинили пособництво службовим особам таких підприємств в ухиленні від сплати податків на загальну суму понад 4.5 млн. грн.

Проведеним оглядом податкових накладних вказаних вище підприємств з ознаками «фіктивності» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого ними товару (робіт, послуг).

Відповідно до автоматизованих баз даних ДФС України податкова звітність ТОВ «Предтехнолоджи», ТОВ «Бізнес Проджект», ТОВ «Перший Бізнес Центр», ТОВ «Селіконова долина», ТОВ «Енергостар груп» відправляється з IP-адреси: 144.73.203.195, податкова звітність ТОВ «Декорель», ТОВ «Бест Трейд ОПТ», ТОВ «Фортис Асеро», ТОВ «Інженерний Центр Акватерм» відправляється з IP-адреси: 176.37.22.11, а податкова звітність ТОВ «Коінсофт» та ТОВ «Прес Інвест Груп» з ІР-адреси: 191.237.219.203.

Відповідно до інформаційної бази АІС СФП ДФС України встановлено, що ТОВ «Перший Бізнес-Центр» () зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Будучи допитаним засновник та директор ТОВ «Перший Бізнес-Центр» (код ЄДР 39869609) ОСОБА_8 повідомила, що ніякої фінансово-господарської діяльності не здійснювала, ніяких документів щодо фінансово-господарської діяльності не підписувала.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 31.05.2016 року на підставі ухвал Оболонського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем фактичного розташування офісного приміщення, яке використовувалось ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. Івана Кудрі, 38, оф. 2, в ході якого вилучено кліше печаток підприємств з ознаками фіктивності, зокрема: ТОВ «Бізнес Проджект» (код ЄДР 39869661), ТОВ «Перший Бізнес Центр» (код ЄДР 39869609), а також первинні документи зазначених підприємств та ТОВ «Силіконова долина».

Отже, всі вищенаведені дані в сукупності свідчать про відсутність фактичного здійснення господарських операцій за участю позивача та ТОВ «Перший Бізнес-Центр» у вересні 2015 року.

При цьому суд зазначає, що за відсутності факту реального отримання товару відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту та до складу валових витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність висновків відповідача щодо безпідставності включення ПП «Центрсталь Плюс» до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі первинних документів, складених ТОВ «Перший Бізнес-Центр».

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно та в межах своїх повноважень винесено податкові повідомлення-рішення від 27 жовтня 2016 року № та № .

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункт 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева