Справа № 569/15910/17
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області,

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Мельничук В.Л.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії АР №675854 від 10.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесеною 10 жовтня 2017 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенантом патрульної поліції ОСОБА_3, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. З даною постановою позивач не згідний, вважає, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова серії АР № 675854 від 10.10.2017 року є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. 13 грудня 2017 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР №675854 від 10.10.2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенантом патрульної поліції ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача не визнав, заперечив проти їх задоволення. Додатково пояснив суду, що позивач порушив ПДР України, що сам визнав в момент його зупинки, що також стверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції ОСОБА_3

Суд, заслухавши представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП ОСОБА_3 відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №675854, в якій зазначено, що 10 жовтня 2017 року о 13 год. 34 хв. водій ОСОБА_2 порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», а саме здійснив в'їзд в зону його дії, чим порушив розділ 3401 ПДР України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №675854 від 10 жовтня 2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно п. 8.1, 8.2 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Відповідно до п. 8.4. «в» Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи - заборонні знаки; запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно Розділу 33 «Дорожні знаки. Заборонні знаки» Правил дорожнього руху дорожній знак 3.21 - «В'їзд заборонено».

В зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено» забороняється в'їзд усіх транспортних засобів.

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Як зазначив в адміністративному позові ОСОБА_2, він керуючи своїм транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 о року о 13 год. 34 хв. взагалі не здійснював в'їзд в зону дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», оскільки не рухався по вул. Сагайдачного, 10. Перед знаком 3.21 він здійснив поворот на вулицю Шевченка, по якій немає обмежень щодо в'їзду, однак інспектор зупинила його автомобіль та вказала у постанові протилежне. При цьому працівник поліції не взяла до уваги його пояснення та незаконно винесла постанову.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач керував автомобілем проїжджаючи по вул. Сагайдачного в зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено». В поясненнях, наданих інспектору в момент зупинки, він не заперечував проти того, що порушив правила дорожнього руху та вказав, що здійснив порушення через те, що поспішає на потяг.

В ході розгляду справи судом встановлено та доведено факт недотримання позивачем вимог дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено». Разом з цим, позивач після зупинки його транспортного засобу не заперечував, що він рухався по вул. Гетьмана Сагайдачного в напрямку вулиці Набережна, що стверджується відеозаписом порушення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП є правомірними, доводи позивача про те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню є недоведеними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст.9, 14, 17, 69-71, 86, 138, 158-160, 162-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії АР №675854 від 10.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.