Справа № 826/17534/17
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Власенкова О.О., ознайомившись

з позовом

Кілійської міської ради Одеської області

до

Кабінету Міністрів України

про

визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, який всупереч вимогам статей 21-22, пункту 6 статті 116, 117 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 10 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", пунктів 5 та 6 статті 102 Бюджетного кодексу України (які діяли на час виникнення правовідносин) не вжив заходів, дій та/або і рішень на розробку проекту закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" в частині надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію пільг за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов’язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд звертає увагу, що частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує протиправну бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка виникла у зв'язку з невчиненням ним відповідних дій щодо розробки проекту закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" в частині надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію пільги за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України закон про Державний бюджет України - закон, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду.

Відповідно до статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" бюджетний період становить з 1 січня по 31 грудня 2016 року.

21.12.2016 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", відповідно до якого діє новий бюджетний період з 1 січня по 31 грудня 2017 року. Після указаної дати сплинуло понад 11 місяців.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що дії Кабінету Міністрів України щодо розроблення проекту закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", про протиправне невчинення яких стверджує позивач, могли мати місце лише до закінчення терміну, на який цей Закон був прийнятий, тобто до 31 грудня 2016 року.

Ураховуючи викладене, суд встановив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, однак до адміністративного позову позивачем не додано заяву про поновлення цього строку із зазначенням причин його пропуску та їх поважності.

Відтак, позовну заяву подано без додержання вимог частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв’язку з вкладеним позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення вищевказаних недоліків шляхом подання заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в цій ухвалі суду, який обчислюється з дня отримання ним ухвали.

У разі неусунення недоліків у встановлений строк заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до змісту частини другої статті 256 та пункту 5 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя О.О.Власенкова