Справа № 817/2275/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

02 січня 2018 року м. Рівне №817/2275/17

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Недашківська К.М., розглядаючи в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2017 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 (далі іменується - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1192 га з кадастровим номером НОМЕР_1 у власність позивачу для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель державної власності на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, викладеної у листі від 04.12.2017 №К-6597/0-7860/0/6-17; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1192 га з кадастровим номером НОМЕР_1 у власність позивачу для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель державної власності на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

29 грудня 2017 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу заяви про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Заява про забезпечення адміністративного позову обґрунтована тим, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі №817/1115/17 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1192 га ОСОБА_2 безоплатно у власність для ведення індивідуального садівництва з земель державної власності на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, викладеній у листі від 26.05.2017 №К-2155/0-4427/0/6-17; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинити дії щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_2 площею 0,1192 га для ведення індивідуального садівництва на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку та у спосіб передбачений п.9 ст.118 Земельного кодексу України.

Заявником отримано лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 04.12.2017, яким повідомлено про відмову у затвердженні проекту землеустрою з підстав, які постановою суду були визнані протиправними. Вказані дії відповідача на виконання постанови суду від 02.08.2017 визнано протиправними. Постанова суду від 02.08.2017 фактично не виконана відповідачем.

Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що в разі відмови у затвердженні проекту землеустрою для ОСОБА_1 може ускладнити виконання рішення суду, оскільки дана земельна ділянка може бути відведена у власність третім особам. У разі не забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо земельної ділянки площею 0,1192 га з кадастровим номером НОМЕР_1, відновлення порушених прав буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, час у та витрат. Отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень;

2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю;

3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист;

5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відведення, надання у власність, користування, об'єднання чи поділу земельної ділянки площею 0,1192 га з кадастровим номером НОМЕР_1 до ухвалення рішення у справі, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність рішення, дій чи бездіяльності відповідача, що є неприпустимим.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об'єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, заява про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Недашківська К.М.

Повний текст ухвали складено 02.01.2018.