Справа № 593/1385/17
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/87/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бережанського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що він з 7 жовтня 2014 року є отримувачем пенсії за віком, а з 8 червня 2016 року отримав право на перехід на інший вид пенсії, а саме: пенсії державного службовця, однак Бережанським об"єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Тернопільської області до стажу при призначенні такого виду пенсії йому не було враховано період його служби в армії з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року, а з врахуванням вищевказаного періоду до стажу державної служби він мав би право на отримання пенсії державного службовця, однак відповідачем безпідставно йому було відмовлено у цьому, а так як внаслідок дій відповідача він отримує значно менший розмір пенсії, ніж мав би отримувати при врахуванні зазначеного стажу, звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить зобов"язати відповідача зарахувати зазначений період строкової служби до його стажу державної служби та призначити йому пенсію відповідно до ст. 37 ЗУ від 16 грудня 1993 року "Про державну службу".

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник Бережанського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області у судове засідання також не з"явився, подав суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності. У поданому ним письмовому запереченні просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, взявши до уваги письмові заяви сторін та письмове заперечення відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу"на отримання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством віку перебування на державній службі, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Посади державних службовців, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, визначені статтею 25 зазначеного Закону.

Із поданого позивачем позову та долучених до нього документів видно, що позивач ОСОБА_2 з 1 червня 2006 року працював на посаді начальника відділу охорони здоров»я Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області. Із 07 жовтня 2014 року йому було призначено пенсію за віком. Оскільки після призначення такого виду пенсії він продовжував працювати на вищевказаній посаді державного службовця до 08 червня 2016 року, то вважав, що у нього виникло право на перехід на інший вид пенсії, а саме - пенсію державного службовця.

1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- V11І, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року.

Порядок призначення таких пенсій затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», в якому зазначено, що пенсія відповідно до Закону № 889- V11І у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців (стаття 37 Закону № 3723-XII) призначаються особам, які: досягли пенсійного віку; мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років; не призначали пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ; на день набрання чинності Законом № 889- V11І займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорії посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Судом встановлено, що 25 вересня 2017 року ОСОБА_2 для реалізації свого конституційного права звернувся до Бережанського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області із заявою про зарахування до його стажу державної служби період проходження ним військової служби з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року, що становить 2 роки та одночасно просив призначити йому пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

9 жовтня 2017 року відповідач, не оспорюючи періоду проходження позивачем військової служби, своїм листом за вих.№-22/Л-11 відмовив йому у переході на пенсію по віку як державного службовця. В обґрунтування прийняття такого рішення відповідач зазначив, що ст. 25 Закону №-3723-ХІІ «Про державну службу» не передбачено зарахування періоду проходження військової служби до стажу державної служби, а також на те, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 згаданого Закону, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Суд, враховуючи подані сторонами письмові докази, прийшов висновку про те, що посадові особи Бережанського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області, не оспорюючи стажу державної служби позивача, що становить 9 років 11 місяців та не зараховуючи до нього періоду строкової війської служби з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року, що становить 2 роки, прийшли до протиправного та незаконного висновку, що станом на 01 травня 2016 року стаж державної служби ОСОБА_2 є недостатнім для переведення його на пенсію державного службовця, виходячи із наступного.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаної із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов'язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року № 193, час перебування громадян на дійсній військовій службі у лавах Збройних Силах СРСР зараховується до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу і стажу роботи за спеціальністю відповідно до діючого законодавства.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та

членів їх сімей» зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі

зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону України " Про пенсійне

забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба,

незалежно від місця проходження служби.

Із запису під № 2 трудової книжки, виданої 2 квітня 1973 року Бережанською Центральною лікарнею на ім"я ОСОБА_2, видно, що згідно наказу № 60 від 12 травня 1973 року позивач звільнений із займаної посади зав. ФАП с. Комарівки у зв"язку із призовом на дійсну військову службу в ряди Радянської армії.

Вищевказаний факт також підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_1, виданого 22 червня 1981 року на ім"я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якого видно, що позивач в період з 15 травня 1973 року по 16 травня 1975 року проходив службу в Збройних силах СРСР та на підставі наказу Міністерства Оборони СРСР № 76 від 29 березня 1975 року був звільнений в запас 16 травня1975 року.

Таким чином, законодавством колишнього СРСР, а також чинним законодавством України передбачено зарахування часу проходження військової служби до стажу державної служби, а відтак Бережанське об»єднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області повинно було зарахувати час проходження позивачем військової служби до стажу його державної служби.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у призначенні (переведенні) пенсії державного службовця, оскільки позивачем було подано всі необхідні документи, що підтверджують його стаж роботи на державній службі, а тому його права підлягають відновленню шляхом зобов'язання Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити позивачу пенсію державного службовця з моменту звернення за призначенням цієї пенсії.

Керуючись ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 94, 229, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, ст. 37 ЗУ " Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, ст. 2 ЗУ " Про військовий обов"язок і військову службу", ст. 45 ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМ України від 14.09.2016 № 622, суд,-

В И Р І Ш И В:

П озовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Зобов"язати Бережанське об»єднане Управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_2 період строкової військової служби з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року та призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 з часу звернення за вказаною пенсією.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками повного тексту рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.