Справа № 202/4729/17(2-а/202/210/2017)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" грудня 2017 р. справа № 202/4729/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року (суддя Волошина Є.В., м. Дніпро)

у справі №202/4729/17

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови, -

встановив:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача серії ЕАА №121356 від 06.07.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що постанова серії ЕАА №121356 від 06.07.2017 року є законною, підстави для її скасування судом відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд, не з'ясувавши дійсні обставини справи та зміст позову, та не дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів виніс необґрунтовану постанову.

Зазначає, що ним оскаржувалася не саме правопорушення, а оскаржувалися незаконні дії працівника поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення.

Стаття 268 КУпАП гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності такі права: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження;

оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, суд всупереч наведених позивачем норм не погодився з доводами позивача щодо наявності порушень при винесені постанови про адміністративне правопорушення. Так, відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про адміністративне правопорушення, роз'яснення цього також міститься в рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

В судове засідання представники учасників процесу не зявилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 06 липня 2017 року щодо позивача інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в м. Дніпрі ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 121356, якою позивача визнано винним за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до постанови серії ЕАА № 121356 від 06 липня 2017 року, 06 липня 2017 року о 14 год. 18 хв. в м. Дніпро по вулиці Барикадній, 9, позивач, керуючи автомобілем "MITSUBISHI PAJERO", номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на пішохідному переході, чим суттєво заважав проходу пішоходів та порушив вимоги п. 15.10 "д" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (далі - ПДР).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки:

- пунктом 31.5 ПДР передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги;

- позивач посилається на той факт, що під час керування побачив, що під капотом її транспортного засобу "MITSUBISHI PAJERO", номерний знак НОМЕР_1, пішов дим. З цих підстав автомобіль залишила на пішохідному переході із включеним сигналом аварійної зупинки та відійшла від автомобіля, звернувшись за допомогою до інших водіїв. Однак, як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського, автомобіль позивача знаходився на пішохідному переході з вимкненим двигуном та без включеного сигналу аварійної зупинки. Під час складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не повідомив про аварійний стан свого транспортного засобу;

- позивач не скористався своїми процесуальними правами та не надав будь-яких належних доказів, що підтверджують технічну несправність транспортного засобу позивача станом на момент винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 121356 від 06.07.2017 року;

- факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;

- рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015 дано офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, в якому суд вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в м. Дніпрі ОСОБА_2 як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову в межах міста Дніпро, а саме за місцем вчинення правопорушення;

- щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи, передбаченої ст. 278, 279 КУпАП, то зазначене повністю спростовується наявним в матеріалах справи записом з нагрудної камери відповідача. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося відповідно до вимог КУпАП.

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Також відповідно до п.4 та п.5 розділу I "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. №1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3, п.1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Диспозиція ч.3 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

В постанові серії ЕАА № 121356 від 06 липня 2017 року зазначено, що позивач порушив вимоги п. 15.10 "д" ПДР.

Відповідно до п.15.9 "е" ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні за інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з викладених правових норм можна дійти висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст.122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Так, з наданого суду першої інстанції відеозапису вбачається, що позивач порушив вимоги п. 15.10 "д" ПДР, а наведені позивачем доводи не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року у справі №202/4729/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко