Справа № 808/3069/17
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

27 грудня 2017 року (17год.44 хв.)Справа № 808/3069/17 Провадження: м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Конишевої О.В.

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.

за участю відповідача ОСОБА_1

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

третя особа 1 не зявися,

третя особа 2 не зявися

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_4

до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК»

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_4 (далі позивач) до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі відповідач), треті особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 про державну реєстрацію та їх обтяжень від 16.01.2017, індексний номер 33442050, щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. М.Киценка (Щорса) 18 за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», номер запису про право власності 18621183.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі оскільки вважає, що вказану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В обґрунтуванні заяви про закриття провадження у справі зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (чинного на час відкриття провадження у справі) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, набуття права власності, а відповідно і умов цивільно-правової угоди, спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Представник відповідача проти заявленого клопотання заперечив. Вважає, цей спір публічно-правовим тому просив у задоволенні клопотання позивача відмовити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про закриття провадження у справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк та ОСОБА_5 13 лютого 2008 року було підписано кредитний договір № КР-07/Ф, відповідно до умов якого, банк зобов'язаний був надати грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 65 000,00 (шістдесят п'ять тисяч) доларів США, на строк до 12.02.2028.

З забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між позивачем та ВАТ ВТБ БАНК» укладено договір іпотеки від 13.02.2008 №01 відповідно до умов якого в іпотеку передано житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. М. Киценка (Щорса), 18.

24.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк», що є правонаступником ВАТ «ВТБ Банк» та TOB "КРЕДЕКС ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги №241212ІВ відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № КР-07/Ф від 13.02.2008 року та договором іпотеки № 01 від 13.02.2008 перейшло до TOB КРЕДЕКС ФІНАНС».

Крім того, 17.02.2014 між TOB «КРЕДЕКС ФІНАНС» та TOB «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» також було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами відповідно до якого право вимоги за вказаними вище кредитним договором та договором іпотеки перейшло до TOB Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В подальшому, TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок.

За наслідками розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, відповідачем прийнято рішення від 16.01.2017 року за номером 18621183, про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. М. Киценка (Щорса), 18 за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна державним реєстратором внесено відповідний запис про державну реєстрацію права власності за TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі договору іпотеки від 13.02.2008 №01, посвідченого ПН ЗМНО ОСОБА_6

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що іпотекодержателем була порушена процедура звернення стягнення на предмет іпотеки, що існує мораторій на стягнення майна наданого як забезпечення кредиту, крім того, станом на 16.01.2017 маються заборони на відчуження майна позивача у вигляді арештів, які були чинними на час реєстраційної дії. Позивач вважає, що спір є публічно-правовий та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У звязку з тим, що основним аргументом позивача в обґрунтування своїх вимог було наявність заборони на відчуження майна позивача у вигляді арештів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.6,7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та

реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме

майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст.24 Закону України «Про іпотеку» відповідач може відмовити в державній реєстрації прав: 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 61 Постанови КМ України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Враховуючи той факт, що всі заборони на відчуження майна позивача накладені після державної реєстрації іпотеки, даний факт підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в матеріалах справи, відповідно підстав для відмови у відповідача не було.

Суд приймаючи рішення про закриття провадження виходив з наступного.

Підставами даного позову визначені, зокрема, обставини неправомірності, на думку позивача, набуття третіми особами права власності на спірні об'єкти нерухомого майна. Тобто, в основу обґрунтування протиправного характеру оскаржуваних дій та рішень приватного нотаріуса покладено не стільки порушення порядку та процедури проведення державної реєстрації права власності, а відсутність такого права у осіб, за якими у подальшому таке право було зареєстровано.

Крім того, враховуючи те, що позивач не надав доказів щодо захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що виникають із цивільних відносин, відповідно слід вважати, що позивач погоджується зі всіма умовами задоволення вимог третьою особою, які забезпечені іпотекою. Таким чином, слід вважати що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на законних підставах звернулося до відповідача щодо проведення реєстраційних дій, а позивач в такому випадку вибрав не вірний спосіб захисту. За таких обставин, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», слід вважати законним набувачем права власності. Як що позивач погоджується з вище наведеним, тоді дії відповідача, які оскаржує позивач, ні яким чином не порушують його права та інтереси.

За таких обставин, суд вважає, що предявлений позов жодним чином не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень та має очевидний цивільно-правовий характер.

Відтак враховуючи, що предметом оскарження є дії та рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора, в обґрунтування протиправності яких позивачем зазначаються можливості набуття права власності третьою особою на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду України від 14.06.2016 року у справі №21-41а16 та від 11.04.2017 року у справі №21-3632а16, правовідносини, пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової чи господарської угоди не є публічно-правовим, а випливають із договірних відносин і мають вирішуватися судами за правилами ЦПК, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

За приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності перелічених органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільно процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оскільки реєстраційні дії здійснено на основі юридичних фактів, щодо яких існує або може існувати спір про цивільне право, то захист таких прав має здійснюватися за правилами цивільного судочинства. В межах вирішення такого спору можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно.

Таким чином, беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Рішення про закриття справи не обмежує сторони у реалізації захисту свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу, що заявлений спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1(69035, АДРЕСА_1) про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі.

Повернути ОСОБА_4 (69000, м. Запоріжжя, вул. М.Киценка,18, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 100 грн., який сплачено 10.10. 2017 на підставі квитанції №6 та судовий збір у сумі 540 грн., який сплачено 17.10. 2017 на підставі квитанції №0.0.871914824.1 на загальну суму 640 грн. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ст.295-297 КАС України протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення відповідно до приписів частини 1 статті 256 КАС України.

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 03.01.2018.

Суддя О.В.Конишева