Справа № 208/7043/17
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7043/17
№ провадження 2-а/208/358/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Івченко Т.П.,

при секретарі Стомаченко О.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР м. Дніпро ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 «про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що постановою старшого інспектора ВБДР м. Дніпро ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 05.12.2017 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень на користь держави. Вважає, що рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності було прийнято субєктом владних повноважень не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на підставі чого просить суд скасувати його.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 05.12.2017 року, приблизно о 10 год. 25 хв., керуючи мікроавтобусом РУТА, д/н НОМЕР_1, відповідно до паспорту маршруту № 3а, виконував пасажирські перевезення загального користування у м. Камянське, був зупинений відповідачем, який перерахувавши місця для сидіння автобусу, склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 31., 31.3 ПДР України. Підставою для прийняття такого рішення відповідачем було те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказана 20, а в дійсності виявилось на одне менше 19.

ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, оскільки відсутність одного пасажирського кресла не є переобладнанням транспортного засобу та не впливає на безпеку дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не зявився, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - старший інспектор ВБДР м. Дніпро ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, письмових пояснень не надав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 623501 від 05.12.2017 року старшого інспектора ВБДР м. Дніпро ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за порушення вимог п. п. 31., 31.3 ПДР України, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень на користь держави.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1, старший інспектор ВБДР м. Дніпро ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 встановив, що позивач 05.12.2017 року о 10 год. 25 хв. на вул. Дніпробудівській, 21, у м. Камянське, керував автомобілем НОМЕР_2, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, у якому кількість місць длясидіння з місцем водія становить 19 місць, що менше, кількості, зазначеної у свідоцтві про реєстрацію т/з, що є порушенням правил та вимог щодо переобладнання, чим порушив вимоги п. 31.1, 31.3 ПДР України, у зв'язку з чим постановлено притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накласти штраф в розмірі 680 грн.

Згідно п 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3.а ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Як вбачається зі матеріалів адміністративного позову, позивач ОСОБА_1, в обґрунтування своїх позовних вимог, не заперечує, що транспортний засіб під його керуванням під час здійснення пасажирських перевезень, мав 19 місць для сидіння, а не 20 місць, як це передбачено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Позивач вказує на то, що одне пасажирське крісло було передано в ремонт. Проте, вказане переобладння не сосується безпеки дорожнього руху та не являється порушенням п. 31.3.а ПДР України.

Суд з такими твердженнями позивача погодитися не може, з наступних підстав.

Ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Таким чином, ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності і за керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Позивач не заперечує, що його транспортний засіб не відповідає вищевказаним вимогам.

Згідно положення ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, як передбачає діюче законодавство, відповідач відповідач, являючись органом (посадовою особою), який безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинен був, враховуючи вимоги ст. 280 КУпАП, зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Таким чином, доводи позивача щодо неправомірності дій посадової особи патрульної поліції щодо винесення відносно нього постанови про вчинене адміністративне правопорушення та необхідності скасування постанови не знаходять підтвердження.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, стягнення накладено правомочним органом правомірно та в межах, встановлених Кодексом.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 19, 22, 43, 46, 77, 241, 272, 286 КАС України, ст. 9, 121, 258, 276, 283 КУпАП, п. 31.3, 31.3.а ПДР України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР м. Дніпро ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 «про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення», - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Івченко Т. П.