Справа № 344/10877/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11533/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,

суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря Андрушківа І. Я.,

розглянувши апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 344/10877/17 (постанова ухвалена о 14:39 год. у м. Івано Франківську судом у складі головуючого судді Татарінової О. А.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі управління), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови призначити йому пенсію за віком та зобовязати відповідача призначити та виплачувати йому таку пенсію з 07 квітня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що він має достатній трудовий стаж для призначення йому пенсії за віком, однак управління протиправно відмовило йому в призначені такої.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2017 року вказаний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, управління подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що ОСОБА_1 не має 15 ти річного страхового стажу роботи, а відтак йому правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Учасники справи, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення, тому відповідно до частини четвертої статті 229 та пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після досягнення віку, який дає право на призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Листом управління від 11 липня 2017 року № 1969/03 позивачу відмовлено у призначенні вказаної вище пенсії з посиланням на те, що періоди його роботи на підприємствах, зазначених у наданій ним нотаріально завіреній копії трудової книжки не підтверджені відповідними довідками з вказаних підприємств.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем нотаріально завірена копія трудової книжки є належним документом, який підтверджує його трудовий стаж, а відповідно управління протиправно відмовило йому у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком по 31 грудня 2017 року за умови досягнення такими особами віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років .

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до частини першої пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пункту 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 4.2 вказаного вище Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З вказаного слід зробити висновок, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, а в разі її відсутності або відсутності відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем було зараховано до трудового стажу позивача період його навчання в технічному училищі м. Харкова № 18 з 01 вересня 1969 року по 18 липня 1970 року, періоди роботи слюсарем в Люберецькому СПУ тресту «Оргхім» з 01 січня 1977 року по 13 червня 1979 року, слюсарем в «Донецькміськводоканал» з 27 червня 1979 року по 26 липня 1980 року, слюсарем в «Донецькводоканал» з 27 липня 1980 року по 12 лютого 1982 року, майстром в Тольяттинському спеціалізованому виробничому управлінні тресту «Оргминудобрения» в Російській Федерації з 23 лютого 1982 року по 26 жовтня 1985 року, машиністом підземних установок в ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» з 10 листопада 1985 року по 30 червня 1990 року, що в сукупності становить 14 років 3 місяці 12 днів.

Решта періодів трудового стажу позивача відповідно до поданої ним копії трудової книжки відповідачем зараховано не було, у звязку з відсутністю уточнюючих довідок про його роботу на відповідних підприємствах.

Такі дії відповідача є протиправними з огляду на те, що періоди роботи позивача підтверджуються поданою ним нотаріально завіреною копією трудової книжки, яка є достатньою підставою для підтвердження стажу його роботи та призначення пенсії.

Відтак правильним є висновок суду першої інстанції про безпідставність відмови відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 344/10877/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 28 грудня 2017 року.