Справа № 804/3663/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 р. Справа № 804/3663/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняВоробйовій П.В.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_3 Петрушевська І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування в частині припису №90-П від 08.12.2016р., про скасування в частині розпорядження №89Р від 08.12.2016р., -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2017р. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та, з урахуванням уточнення до адміністративного позову від 21.09.2017р., просить:

1) Скасувати припис про недопущення повторних порушень №90-П від 08.12.2016р. Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині виявлених порушень:

- абз.2 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів, пов'язаних з збереженням майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 16.07.2016р. по 31.08.2016р.;

- абз.5 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ у частині не проведення аналізування фінансового становища боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 26.01.2016р. по 17.11.2016р.;

- абз.2 ч.4 ст. 42 Закону№4212-УІ у частині укладення договору з Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» до отримання згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду;

- вимог ч.3 ст.58 Закону №4212-УІ у частині не розміщення оголошення на нерухомому майні, під час продажу на аукціоні нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРАІЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ»;

- ч.4 ст.71 Закону №4212-УІ у частині пропущення п'ятиденного строку перерахування коштів за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунку;

- ст.72 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів щодо розірвання договору купівлі-продажу укладеного в результаті проведеного аукціону від 31.08.2016р. у зв'язку з несвоєчасною сплатою ціни в результаті чого порушені інтереси кредитора - Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»;

- ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України у частині несвоєчасного виконання ухвали суду від 20.10.2014р. щодо зобов'язання ліквідатора виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_3 в строк до 05.11.2014р. розглянути грошові вимоги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровськ на суму 974373,33 грн. і про результати повідомити у письмовій формі господарський суд.

2) Скасувати розпорядження про усунення порушень №89Р від 08.12.2016р. Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині виявлених порушень:

- абз.4 ч.1 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який діє в редакції Закону України від 30.06.1999р. №784-ХІУ у частині не здійснення ліквідатором КЖЕП «Лівобережжя» оцінки майна банкрута;

- абз.4 ч.1 ст.25 Закону №784-ХІУ у частині не проведення ліквідатором з дня свого призначення оцінки майна виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства АНД району м. Дніпропетровська.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 17.11.2016р. по 28.11.2016р. відповідачем було проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 за результатами якої було складено акт за №107-А від 07.12.2017р. за висновками якого були зафіксовані вищенаведені порушення. На підставі висновків вказаного акту був прийнятий припис №90-П щодо недопущення у подальшій діяльності аналогічних порушень, а також і розпорядження про усунення порушень №89Р від 08.12.2016р. згідно до якого вимагалося у термін до 07.03.2016р. усунути порушення в частині здійснення оцінки майна підприємств-банкрутів. Позивач не погоджується із вказаними висновками акту перевірки, а відповідно, і прийнятими на його основі приписом та розпорядженням посилаючись на те, що вказані висновки є безпідставними та необґрунтованими, такими, що порушують права позивача, оскільки для спростування вищевикладених порушень позивачем були подані до відповідача відповідні пояснення з доказами, які безпідставно не були враховані відповідачем при прийнятті оспорюваних припису та розпорядження у наведених частинах. Позивач посилається і на те, що надані письмові пояснення та докази спростовують виявлені порушення ним Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так як на підтвердження збереження майна банкрута надано копію укладеного договору на забезпечення охорони майна банкрута, здійснено аналіз фінансового становища боржника, 11.12.2015р. арбітражний керуючий звернувся до ПАТ «РОДОВІД БАНК» щодо надання згоди на продаж заставного майна, згоду на яке отримав лише 02.02.2016р., тобто ліквідатор банкрута звернувся до заставного кредитора про надання згоди на продаж майна до укладення договору на проведення аукціону, при цьому, вищенаведений Закон не ставить факт укладення договору на проведення аукціону в залежність від отримання згоди на продаж майна банкрута, з урахуванням того, що строки ліквідаційної процедури обмежені законодавством. Щодо посилань відповідача на не розміщення оголошення про його продаж на нерухомому майні не відповідає дійсності, оскільки оголошення про продаж майна були розміщені на нерухомому майні, що підтверджується фотографіями, які додавалися до пояснень, а тому порушення у цій частині відсутні. Також позивач зазначає, що ним не порушувалось і вимоги ч.4 ст.71 Закону №4212-УІ у частині пропущення п'ятиденного строку перерахування коштів за придбане майно, так як на виконання вимог ч.3 ст.71 вказаного Закону, позивач направив на адресу переможця аукціону - ТОВ «Укрсаб» пропозицію щодо укладення договору купівлі-продажу майна на аукціоні, проте, вказаний лист повернувся з відміткою «без вручення зі строком зберігання», у зв'язку з чим позивачем повторно здійснювалися спроби направити пропозицію кур'єрською поштою, проте лише 27.10.2016р. позивачу вдалося нарочно вручити представнику ТОВ «Укрсаб» пропозицію з проектом договору купівлі-продажу та у відповідності до ч.4 ст.71 Закону, 31.10.2016р. грошові кошти, виручені від продажу майна банкрута було перераховано на ліквідаційний рахунок боржника, що підтверджується відповідною випискою банку з 27.05.2014р. по 22.11.2016р., отже, вказані грошові кошти були перераховані у строк, встановлений ч.4 ст.71 Закону. Крім того, позивач посилається і на те, що основна частина суми, яка підлягала сплаті за придбане майно у розмірі 22181143,21 грн. була сплачена у вигляді гарантійного внеску 16.08.2016р. за участь у аукціоні з продажу майна, а тому вважає, що порушення законодавства у цій частині відсутні. Щодо несвоєчасного виконання вимог ухвали господарського суду від 20.10.2014р. в частині несвоєчасного розгляду вимог кредиторів до 05.11.2014р., то позивач вказує на те, що вказану ухвалу він отримав лише 11.06.2015р. та розглянув грошові вимоги податкової інспекції на суму 974373, 33 грн. 16.06.2015р. про що надіслав відповідне повідомлення, а тому вважає, що в цій частині не порушив вимог чинного законодавства. Щодо не здійснення ліквідатором оцінки майна банкрута - КЖЕП «Лівобережжя» та ВРЖЕП АНД району м. Дніпропетровська, то позивач посилається на те, що вказане не відповідає дійсності, оскільки така оцінка була здійснена відповідно до наказів ліквідатора від 31.10.2015р. у відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.43, ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За викладеного, позивач вважає, що вищевикладені обставини та відповідні письмові докази на їх підтвердження були подані відповідачеві у встановлений строк, проте безпідставно не враховані відповідачем при прийнятті оспорюваних припису та розпорядження, а тому позивач просить скасувати вищенаведені припис та розпорядження у наведеній оспорюваній частині.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, в усних поясненнях та письмових запереченнях на позов просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що позивач довідався про наявність оспорюваних припису і розпорядження 08.12.2016р. про що свідчить підпис арбітражного керуючого про їх отримання саме 08.12.2016р. Також представник відповідача посилається і на те, що під час проведення планової виїзної перевірки діяльності позивача було встановлено порушення арбітражним керуючим - позивачем вищенаведених вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема, порушення вимог абз.2 ч.2 ст.41 Закону №4212-УІ, абз. 5 ч.2 ст.41, абз.2 ч.4 ст.42, ч.3 ст.58, ч.4 ст.71, ст.72 Закону №4212-УІ, абз. 4 ч.1 ст.25 Закону №784-ХІУ, ст.45 ГПК України. Так, представник відповідача зазначає, що позивачем до перевірки не було надано документів, що підтверджують фактичне виконання послуг виконавцем ТОВ «А.Р.Е.С.» з охорони майна ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ», передбачених договором на забезпечення охорони майна від 01.07.2014р.; позивачем не надано будь-яких документів щодо аналізування фінансового становища в ліквідаційній процедурі вказаного Товариства; мало місце укладення договору з ТБ «Регіональна універсальна біржа» до отримання згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду; позивачем не надано доказів про те, що оголошення про продаж майна були розміщені саме на нерухомому майні, яке підлягало продажу арбітражним керуючим; мало місце порушення арбітражним керуючим п'ятиденного строку перерахування коштів за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунку, не вжито заходів щодо розірвання договору купівлі-продажу укладеного в результаті проведеного аукціону від 31.08.2016р. у зв'язку з несвоєчасною сплатою ціни в результаті чого порушені інтереси кредитора - ПАТ «РОДОВІД БАНК»; мало місце порушення позивачем у частині не здійснення ліквідатором КЖРЕП «Лівобережжя» оцінки майна банкрута; мало місце також порушення ст.45 ГПК України у частині невиконання позивачем ухвали господарського суду від 20.10.2014р. щодо зобов'язання ліквідатора ВЖРЕП АНД району в строк до 05.11.2014р. розглянути грошові вимоги ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська на суму 974373,33 грн. і про результати розгляду повідомити у письмовій формі господарський суд. Зазначені порушення не були спростовані та не були усунуті позивачем навіть у зв'язку з наданням арбітражним керуючим письмових пояснень та доданих до них документів.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.09.2017р.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

ОСОБА_3 здійснює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) згідно Свідоцтва № 100 виданого 01.02.2013р. на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2013р. №175/5, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с.19).

У період з 17.11.2017р. по 28.11.2017р. посадовими особами відповідача на підставі плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІУ квартал 2016р. проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 за результатами якої було складено акт за №107-А від 07.12.2016р. за висновками якого встановлені порушення позивачем, зокрема:

- абз.2 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів, пов'язаних з збереженням майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 16.07.2016р. по 31.08.2016р.;

- абз.5 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ у частині не проведення аналізування фінансового становища боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 26.01.2016р. по 17.11.2016р.;

- абз.2 ч.4 ст. 42 Закону№4212-УІ у частині укладення договору з Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» до отримання згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду;

- вимог ч.3 ст.58 Закону №4212-УІ у частині не розміщення оголошення на нерухомому майні, під час продажу на аукціоні нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРАІЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ»;

- ч.4 ст.71 Закону №4212-УІ у частині пропущення п'ятиденного строку перерахування коштів за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунку;

- ст.72 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів щодо розірвання договору купівлі-продажу укладеного в результаті проведеного аукціону від 31.08.2016р. у зв'язку з несвоєчасною сплатою ціни в результаті чого порушені інтереси кредитора - Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»;

- ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України у частині несвоєчасного виконання ухвали суду від 20.10.2014р. щодо зобов'язання ліквідатора виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_3 в строк до 05.11.2014р. розглянути грошові вимоги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровськ на суму 974373,33 грн. і про результати повідомити у письмовій формі господарський суд;

- абз.4 ч.1 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який діє в редакції Закону України від 30.06.1999р. №784-ХІУ у частині не здійснення ліквідатором КЖЕП «Лівобережжя» оцінки майна банкрута;

- абз.4 ч.1 ст.25 Закону №784-ХІУ у частині не проведення ліквідатором з дня свого призначення оцінки майна виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства АНД району м. Дніпропетровська (а.с.70-93).

05.12.2016р. позивачем щодо проведення планової перевірки були надані відповідачеві письмові пояснення з доданими доказами на підтвердження наданих пояснень, що підтверджується копією відповідних пояснень та копій доказів доданих до них (а.с.21-69).

На підставі вищевказаних висновків акту, відповідачем 08.12.2016р. були прийняті наступні рішення, а саме:

- припис за №90-П про недопущення повторних порушень, що підтверджується копією відповідного припису (а.с.94);

- розпорядження про усунення порушень за №89Р за яким позивачеві надано строк до 07.03.2016р. для усунення виявлених порушень шляхом здійснення ліквідатором КЖРЕП «Лівобережжя» оцінки опису майна; шляхом здійснення ліквідатором оцінки майна ВРЖЕП АНД району м. Дніпропетровська та надати у вказаний термін у письмовій формі інформацію про їх усунення з наданням завірених копій документів, що підтверджують усунення виявлених порушень (а.с.96).

Позивач просить скасувати вищевказані припис №90-П в частині виявлених порушень, а також скасувати і розпорядження №89Р від 08.12.2016р. в частині виявлених порушень посилаючись на те, що вказані рішення були прийняті відповідачем без врахування наданих позивачем письмових пояснень та доказів доданих до вказаних письмових пояснень,що спростовують виявлені порушення, а тому вважає, що прийняті припис та розпорядження у частині оспорюваних порушень є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши позивача та представника відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд находить підстави достатніми для задоволення позову в частині заявлених позовних вимог.

Зазначені правовідносини врегульовані Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-УІ,який набрав чинності 18.01.2013р. ( далі - Закон №4212-УІ), а також і Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про банкрутство» №784-ХІУ (далі - Закон №784).

Задовольняючи позовні вимоги позивача про скасування оспорюваного припису в частині порушення позивачем абз.2 ч.2 ст.41 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів, пов'язаних із збереженням майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 16.07.2016р. по 31.08.2016р.; порушення абз. 5 ч.2 ст.41 Закону №4212-УІ у частині не проведення аналізу фінансового становища боржника - ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 26.01.2016р. по 17.11.2016р., суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 Закону №4212-УІ ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Абзацами 2 та 5 ч. 2 ст. 41 вказаного Закону №4212-УІ встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; аналізує фінансове становище банкрута.

Відповідно до п.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України №14 від 19.01.2006р. об'єктом аналізу є фінансово-господарський стан підприємств, зокрема фінансові, виробничі та інвестиційні аспекти їх діяльності

Згідно з п.5 вказаних Методичних рекомендацій під час проведення аналізу визначаються:

-стан фінансово-господарської діяльності підприємства, структура його балансу (задовільна чи незадовільна) та обґрунтованість визнання підприємства неплатоспроможним;

-тенденції щодо динаміки основних показників ефективності діяльності підприємства;

-можливість використання санаційних процедур для поліпшення фінансово-господарського стану підприємства та виведення його з неплатоспроможного стану;

-наявність економічних ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

На виконання вищевказаних вимог позивачем з дня призначення його ліквідатором ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» було проведено відповідний аналіз фінансової, господарської та інвестиційної діяльності, фінансового становища та становища на ринках вказаного Товариства про що було складено відповідний звіт, який надавався уже до перевірки для вивчення посадовими особами відповідача, що не спростовано представником відповідача у ході судового розгляду справи.

Також і у відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ позивачем було вжито заходів для збереження майна вказаного Товариства шляхом укладення 01.07.2014р. між ТОВ «А.Р.Е.С.» (виконавцем) та ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» (замовником) договору на забезпечення охорони майна банкрута, зокрема, всіх об'єктів підприємства замовника, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 23 та вул. Шевченка, 41, окрім того, згідно з додатковою угодою № 2 від 30.06.2016р. до вказаного договору, його дію було продовжено з дати підписання - 30.06.2016р. до 30.12.2016р., що підтверджується копією додаткової угоди (а.с.97).

З огляду на наведені докази видно, що твердження відповідача про не вжиття позивачем заходів щодо збереження майна банкрута у період з 16.07.2016р. по 31.08.2016р. спростовуються вищевказаними доказами, які свідчить про те, що позивачем вживалися заходи щодо збереження майна банкрута шляхом укладення додаткової угоди №2 30.06.2016р. зі строком її дії до 31.12.2016р., проведено аналіз фінансового становища банкрута та складено звіт, який надавався для перевірки відповідачеві, а отже, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на порушення позивачем вимог абз.2, абз.5 ч.2 ст.41 Закону №4212-УІ не відповідають вимогам чинного законодавства та спростовані наданими позивачем вищенаведеними доказами.

При цьому, слід зазначити, що посилання відповідача на порушення позивачем вимог вищенаведених норм Закону №4212-УІ із вказівкою на певний період, зокрема, період, що зазначений відповідачем у оспорюваному приписі, а саме: з 16.07.2016р. по 31.08.2016р., з 26.01.2016р. по 17.11.2016р. не відповідає вищенаведеним вимогам чинного законодавства, оскільки вказані вищенаведені норми Закону не містять будь-яких строків у які повинні проводитися ліквідатором заходи щодо збереження майна банкрута та проведення аналізу фінансового становища банкрута у певний період, зокрема, щомісячно, щоквартально чи щорічно або в певний проміжок часу.

За встановлених судом обставин, висновки відповідача в частині порушення позивачем абз.2, абз.5 ч.2 ст.41 Закону №4212-УІ , які викладені в оспорюваному приписі, є безпідставними та не обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

Щодо задоволення позовних вимог позивача про скасування оспорюваного припису про порушення позивачем абз.2 ч.4 ст.42 Закону №4212-УІ у частині укладення договору з Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа», до отримання згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду, суд виходить з наступного.

За приписами ч.4 ст.42 Закону №4212-УІ встановлено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Згідно абз.2 ч.4 ст.42 вказаного Закону №4212-УІ продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону №4212-УІ продаж майна на аукціоні оформляється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Частиною 1 ст.51 Закону №4212-УІ визначено, що за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов'язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

З аналізу вищевказаних норм видно, що законодавець не ставить факт укладення договору на проведення аукціону в залежність від отримання згоди на продаж майна банкрута з урахуванням обмежених строків ліквідаційної процедури, факту того, що організатор аукціону визначається на конкурсній основі, а тому можна дійти висновку, що укладення договору на проведення аукціону жодним чином не пов'язано з отриманням згоди на продаж заставного майна.

Так, як свідчать матеріали справи, на виконання вимог щодо надання згоди кредитора на продаж заставного майна, позивач листом за №02-10/314 від 11.12.2015р. звернувся до ПАТ «РОДОВІД БАНК» з проханням щодо надання згоди на продаж заставного майна банкрута, разом з тим 02.02.2016р. Банк повідомив ліквідатора про свою згоду на продаж в ліквідаційній процедурі майна, яке перебуває в іпотеці, але на умовах, які не передбачені законом у зв'язку з чим ліквідатор вимушений був звернутися до господарського суду із відповідним клопотанням про надання згоди на продаж майна.

Оскільки укладення договору на проведення аукціону відбулося між ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» та ТБ «Регіональна універсальна біржа» 19.01.2016р., суд приходить до висновку, що ліквідатор звернувся до заставного кредитора із відповідним листом про надання згоди на продаж за місяць до укладення договору на проведення аукціону та згода на продаж майна була надана Банком до проведення аукціону.

За викладених обставин, судом не встановлено порушення позивачем абз.2 ч.4 ст.42 Закону №4212-УІ, а тому у цій частині оспорюваний припис підлягає також скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про скасування оспорюваного припису в частині порушення позивачем вимог ч.3 ст.58 Закону №4212-УІ щодо не розміщення оголошення на нерухомому майні, під час продажу на аукціоні нерухомого майна ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ», суд виходить з наступного.

Згідно до вимог ч.3 ст. 58 Закону №4212-УІ під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

Так, як свідчать матеріали справи, на виконання вимог вказаної норми оголошення були розміщені безпосередньо на об'єктах нерухомого майна, що підтверджується копіями фотографій, які були додані до пояснень та додані до позову (а.с.135-136).

При цьому, представником відповідача не було надано жодних доказів на підтвердження недотримання позивачем вимог ч.3 ст.58 Закону №4212-УІ.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що порушення законодавства у цій частині відсутні та не доведені відповідачем у встановленому законодавством порядку належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про скасування оспорюваного припису в частині порушення позивачем ч.4 ст.71 Закону №4212-УІ щодо пропущення п'ятиденного строку перерахування коштів за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунку та не вжиття заходів щодо розірвання договору купівлі-продажу в порушення ст. 72 Закону №4212-УІ, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.71 Закону №4212-УІ протягом п'яти днів з дати підписання цього протоколу замовник аукціону надсилає переможцеві торгів пропозицію щодо укладення договору купівлі-продажу майна разом з проектом цього договору відповідно до поданої переможцем торгів пропозиції щодо встановлення ціни цього майна.

Переможець торгів повинен протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка - ч.4 ст. 71 Закону №4212-УІ.

А за приписами ст. 72 вказаного Закону №4212-УІ якщо переможець аукціону не виконав обов'язку з негайної сплати ціни, відповідно до вимог цього Закону договір вважається розірваним, а аукціон негайно поновлюється з ціни, запропонованої попереднім учасником.

Отже, з аналізу вказаних норм видно, що переможець торгів повинен перерахувати кошти за придбане майно протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору та його підписання.

Так, як встановлено в судовому засіданні, 26.08.2016р. відбувся аукціон з продажу майна ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ», організатором якого була Товарна біржа «Регіональна універсальна біржа», до продажу на якому було представлений ЛОТ №1, а саме: майно банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу.

За результатами проведення аукціону, переможцем аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ», визначено учасника №2 - ТОВ «Укрсаб», яке запропонувало найвищу ціну - 24 399 257,60 грн.

Після проведення аукціону, 31.08.2016р. ліквідатором на адресу переможця аукціону - ТОВ «Укрсаб» на виконання вимог ч.3 ст.71 Закону №4212-УІ цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення було направлено пропозицію за вих. №02-10/152 щодо укладення договору купівлі-продажу майна на аукціоні, при цьому, до даної пропозиції були додані два екземпляри проекта відповідного договору.

Проте, 10.10.2016р. вказаний лист був повернутий поштою з відміткою «без вручення за строком зберігання».

11.10.2016р. та 21.10.2016р. ліквідатором банкрута повторно було надіслано кур'єром відповідний лист з проектом договору купівлі-продажу на адресу ТОВ «Укрсаб», а в подальшому лише 27.10.2016р. нарочно було вручено представнику ТОВ «Укрсаб» лист з відповідним проектом договору купівлі-продажу.

31.10.2016р. грошові кошти,виручені від продажу майна банкрута було перераховано на ліквідаційний рахунок боржника у філії Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську, що підтверджується відповідною випискою по операції з 27.05.2014р. по 22.11.2016р.

Отже, із наведеного вбачається, що переможцем торгів - ТОВ «Укрсаб» було своєчасно у межах строків, встановлених ч.4 ст.71 Закону №4212-УІ перераховано відповідні грошові кошти за придбане майно на рахунок, зазначений у протоколі, а саме: протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору (дата одержання проекту 27.10.2016р., дата перерахування коштів - 31.10.2016р.), крім того, судом враховується, що основна частина суми, яка підлягала сплаті за придбане майно у розмірі 22 181 143,21 грн. були сплачені у вигляді гарантійного внеску 16.08.2016р. за участь у аукціоні з продажу майна.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача про те, що вищенаведені порушення про укладення договору з товарною біржею на проведення аукціону до отримання згоди кредитора, порушує права та інтереси ПАТ «РОДОВІД БАНК» є припущеннями відповідача, які жодними доказами не підтверджені.

Таким чином, порушень ліквідатором вимог законодавства у вказаній частині судом не встановлено, у тому числі не встановлено і підстав для розірвання договору купівлі-продажу з урахуванням встановлених обставин у справі, а тому у вказаній частині оспорюваний припис підлягає скасуванню.

Скасовуючи оспорюваний припис щодо порушень позивачем ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України в частині не своєчасного виконання ухвали господарського суду від 20.10.2014р. щодо зобов'язання ліквідатора ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_3 в строк до 05.11.2014р. розглянути грошові вимоги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на суму 974373,33 грн. і про результати повідомити у письмовій формі господарський суд, суд виходить з наступного.

За приписами ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Так, як встановлено судом у ході судового розгляду справи, позивач не отримував ухвали господарського суду від 20.10.2014р. у справі №38/5005/6637/2012 щодо зобов'язання його як ліквідатора ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району в строк до 05.11.2014р. розглянути грошові вимоги ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська, будь-яких доказів зворотнього суду не надано.

Проте, як вказує позивач йому стало відомо у червні 2015р. про наявність вказаної ухвали господарського суду із Єдиного державного реєстру судових рішень та 08.06.2015р. він звернувся із клопотанням до господарського суду Дніпропетровської області щодо надання відповідної копії ухвали, яка була отримана ним 11.06.2015р. та позивач як ліквідатор розглянув вищевказані грошові вимоги 16.06.2015р. про що надіслав відповідне повідомлення на адресу податкової інспекції, що підтверджується наведеними вище копіями доказів наявних у справі (а.с.137-139).

З огляду на неможливість виконання позивачем як ліквідатором ухвали господарського суду від 20.10.2014р. у строк до 05.11.2014р. з підстав того, що вказана ухвала не була вручена позивачеві у встановлений строк, відповідних доказів відповідачем суду не надано, а тому за вказаних обставин у діях позивача не вбачається порушення вимог ст.4-5 ГПК України.

За викладених обставин, оспорюваний припис у вказаній частині також підлягає скасуванню.

Окрім того, підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача про скасування розпорядження про усунення порушень №89Р від 08.12.2016р. в частині порушень позивачем абз.4 ч.1 ст.25 Закону №784-ХІУ, а саме: не здійснення ліквідатором КЖЕП «Лівобережжя» оцінки майна банкрута; не проведення ліквідатором з дня свого призначення оцінки майна ВРЖЕП АНД району м. Дніпропетровська, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог абз.4 ч.1 ст.25 Закону №784-ХІУ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством.

Як встановлено судом у ході судового розгляду справи, провадження у справах №38/5005/6636/2012 про банкрутство КЖЕП «Лівобережжя», №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району були порушені у 2012 році, тобто до набрання законної сили нової редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», при цьому, позивача було призначено ліквідатором банкрута- КЖЕП «Лівобережжя» за ухвалою господарського суду від 05.08.2014р.

Разом з тим, п.1-1 Прикінцевих положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який набрав чинності 19.11.2013р. визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Тобто, в частині продажу майна банкрута слід застосовувати норми нової редакції закону, за ч.1 ст.43 якого вказано, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

На виконання вимог вказаного Закону, ліквідатором були видані накази від 31.10.2015р. за якими визначено початкову вартість майна КЖЕП «Лівобережжя» та ВРЖЕП АНД району, суму визнаних судом та внесених ліквідатором всіх вимог кредиторів(а.с.140-141).

Таким чином позивачем як ліквідатором були виконані вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині здійсненні оцінки майна банкрута та визначено вартість майна банкрута у відповідності до приписів ч.1 ст. 43 наведеного Закону.

За таких обставин, судом не встановлено порушення позивачем вимог абз.4 ч.1 ст. 25 Закону №784-ХІУ, а тому вказане вище розпорядження у наведеній оспорюваній частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача у ході судового розгляду справи не надав та не навів обґрунтованих доказів та підстав, які б свідчили про обґрунтованість прийнятих відповідачем припису №90-П та розпорядження №89Р від 08.12.2016р. у оспорюваних частинах з урахуванням обставин, встановлених у ході судового розгляду справи та не спростованих відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.69-70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення, як підстава для відмови у задоволенні даного позову, і посилання представника позивача у запереченнях на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом з урахуванням отримання позивачем оспорюваних припису та розпорядження 08.12.2016р., з огляду на те, що вказані доводи є необґрунтованими,оскільки представником відповідача не враховано, що позивач, подавши позов до суду 08.06.2017р., не пропустив шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, позов подано позивачем у межах строку, встановленого Законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій відповідача при прийнятті припису №90-П та розпорядження №89Р від 08.12.2016р. у оспорюваних частинах, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законів України, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про скасування вищенаведених припису та розпорядження в оспорюваних частинах підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанцій №0.7.1 від 22.06.2017р., №1-845К у загальному розмірі 1280 грн. (а.с.3-4).

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по скасування в частині припису №90-П від 08.12.2016р., про скасування в частині розпорядження №89Р від 08.12.2016р. - задовольнити.

Скасувати припис про недопущення повторних порушень №90-П від 08.12.2016р. Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині виявлених порушень:

- абз.2 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів, пов'язаних з збереженням майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 16.07.2016р. по 31.08.2016р.;

- абз.5 ч.2 ст. 41 Закону №4212-УІ у частині не проведення аналізування фінансового становища боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» у період з 26.01.2016р. по 17.11.2016р.;

- абз.2 ч.4 ст. 42 Закону№4212-УІ у частині укладення договору з Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» до отримання згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду;

-вимог ч.3 ст.58 Закону №4212-УІ у частині не розміщення оголошення на нерухомому майні, під час продажу на аукціоні нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРАІЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ»;

-ч.4 ст.71 Закону №4212-УІ у частині пропущення п'ятиденного строку перерахування коштів за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунку;

-ст.72 Закону №4212-УІ у частині не вжиття заходів щодо розірвання договору купівлі-продажу укладеного в результаті проведеного аукціону від 31.08.2016р. у зв'язку з несвоєчасною сплатою ціни в результаті чого порушені інтереси кредитора - Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»;

-ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України у частині несвоєчасного виконання ухвали суду від 20.10.2014р. щодо зобов'язання ліквідатора виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_3 в строк до 05.11.2014р. розглянути грошові вимоги Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровськ на суму 974373,33 грн. і про результати повідомити у письмовій формі господарський суд.

Скасувати розпорядження про усунення порушень №89Р від 08.12.2016р. Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині виявлених порушень:

- абз.4 ч.1 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який діє в редакції Закону України від 30.06.1999р. №784-ХІУ у частині не здійснення ліквідатором КЖЕП «Лівобережжя» оцінки майна банкрута;

- абз.4 ч.1 ст.25 Закону №784-ХІУ у частині не проведення ліквідатором з дня свого призначення оцінки майна виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства АНД району м. Дніпропетровська.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 21 А) на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1280 грн. (одна тисячі двісті вісімдесят грн.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений -27.09.2017р.

Суддя С.О. Конєва