Справа № 821/1307/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1307/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління МВС України в Херсонській області, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. (по справі №821/3865/15-а) в частині поновлення її на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС за період з 04.03.2016 року по 14.09.2016 року у розмірі 20 020,65 грн.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що її було незаконно звільнено з органів ВС, однак в подальшому, за рішенням суду її було поновлено на роботі. Разом з тим, відповідачем не було своєчасно і у повному обсязі виконано постанову суду, у зв'язку з чим, як вважає позивачка, у відповідності до ст. 236 КЗпП, вона має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ОСОБА_4 17.10.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_4 з 2008 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ в УМВС в Херсонській області.

06.11.2015 року наказом МВС України №428-о/с ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ з посади інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС в Херсонській області за п.64 «г» (через скорочення штатів).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року у справі №821/3865/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 року, визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 06.11.2015 року №428-о/с в частині звільнення ОСОБА_4 Поновлено ОСОБА_4 в органах внутрішніх справ на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС в Херсонській області з 06.11.2015 року. Постанова в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді інспектора штабу допущена судом до негайного виконання.

15.09.2016 року наказом УМВС України в Херсонській області №23-о/с, на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року у справі №821/3865/15-а, було скасовано відповідний пункт наказу УМВС від 06.11.2015 року №428-о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_4 /М-216065/ та поновлено її на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС з 06.11.2015 року.

Не погоджуюсь з несвоєчасним виконанням судового рішення, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче-оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ж із ч.7 ст.235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За змістом ст.236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При чому, зазначена вище стаття КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Пунктом 3 ч.1 ст.256 КАС України встановлено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

До того ж, добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Так, як встановлено з матеріалів справи судами обох інстанцій, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016р.

Як вже зазначалося вище, вказаною постановою окружного суду від 03.03.2016 року було визнано протиправним та скасовано спірний наказ МВС України від 06.11.2015 року №428-о/с в частині звільнення з роботи ОСОБА_4 та поновлено її в органах внутрішніх справ на посаді «інспектора штабу» Комсомольського РВ ХМУ УМВС в Херсонській області з 06.11.2015 року.

При чому, постанова в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді інспектора штабу допущена судом до негайного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, УМВС України в Херсонській області своїм наказом від 15.09.2016р. поновив ОСОБА_4 на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС з 06.11.2015 року.

Таким чином, у зв'язку із вказаною вище затримкою видачі відповідного наказу щодо поновлення її на роботі, позивачка ОСОБА_4 і вважає, що оскільки рішення від 03.03.2016 року було фактично виконано тільки 15.09.2016 року, то, відповідно, вона, в силу ст.236 КЗпП України, має право на виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, що утворилася через затримку виконання судового рішення про її поновлення на роботі.

Разом з тим, колегія суддів критично ставиться до таких тверджень позивачки та погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18.11.2016 року у справі №821/1542/16, яка набрала законної сили, з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області стягнуто на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 19017,9 грн.

Зазначене грошове забезпечення за час вимушеного прогулу було фактично виплачено ОСОБА_4, що під час розгляду справи ні в суді 1-ї інстанції ні в апеляційній інстанції не заперечувалось сторонами.

До того ж, як вбачається зі змісту вказаної постанови суду від 18.11.2016 року, така виплата була здійснена за час вимушеного прогулу ОСОБА_4 з 07.11.2015 року по 14.09.2016 року, т.б. за 313 календарних днів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, оскільки позивачка просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання постанови суду від 03.03.2016р. (у справі №821/3865/15-а), т.б. за період з 04.03.2016 року до 14.09.2016 року, який, в свою чергу, входить у період, за який вже фактично було виплачене грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, т.б. за період з 07.11.2015 року по 14.09.2016 року, то, відповідно, судова колегія вважає, що судом 1-ї інстанції, в даному випадку, було вірно відмовлено у задоволені позовних вимог, так як такі виплати б призвели до подвійного стягнення аналогічних сум за один і той самий період.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

В.О. Скрипченко