Справа № 202/7085/17
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/7085/17
Провадження №2-а/202/283/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачаОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Посилаючись на те, що 10.04.2017 року він звернувся з заявою до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1. У вересні 2017 року він отримав Витяг з протоколу №18 від 07.07.2017 року засідання комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням ( перерахунком) пенсії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі де зазначено, що довідка №48 від 27.02.2017 року ( видана Філією «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек», ІНН 34335555 ( м. Горлівка), підтверджуюча особливі умови роботи ОСОБА_1 залишена без розгляду, тому що копії наказів (переліки робочих місць) про проведення атестації робочих місць завірені печаткою підприємства, яке знаходиться на «тимчасово окупованій території». Вважає відмову ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі у нарахуванні йому пільгової пенсії за віком Список №1 - незаконною, протиправною, необґрунтованою та такою, що не відповідає законодавству України. Зазначив, що в його трудовій книжці зазначено періоди його роботи на підприємствах з особливо шкідливими та особливо тяжкими умовами праці, які надають право на пенсію за віком за Списком №1. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275 від 02.12.2015 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Відповідно до п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджених Постановою КМ України від 13.08.1993 року №637, в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, у спірний період, філія «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек», , сплачувало за нього, ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1, як за свого працівника, страхові внески до Пенсійного фонду України. В звіті страхувальником філією «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек», , до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за ОСОБА_1 вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що в свою чергу відповідає положенням ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказав, що з його боку він надав Пенсійному фонду усі необхідні документи для призначення йому пільгової пенсії за віком Список №1, але ж без допомоги суду він не може отримати зароблену ним пенсію. Вважає, що обставини, які склалися в країні не повинні позбавляти його права на належний соціальний захист.

Просив суд: визнати дії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Індустріальний район, щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком Список №1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними; визнати протиправною відмову, зазначену у витягу №18 від 07.07.2017 року ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Індустріальний відділ, у призначенні пільгової пенсії за списком №1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, Індустріальний відділ, нарахувати пільгову пенсію за віком Список №1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з врахуванням Довідки №48 від 27.02.2017 року, починаючи нарахування з дня звернення із заявою про нарахування пенсії, тобто з 10 квітня 2017 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, зазначаючи, що надана позивачем довідка №48 від 27.02.2017 року, яка видана Філією «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек», (м. Горлівка) для підтвердження пільгового стажу за період роботи з 01.09.2006 року по 02.08.2016 року залишена без розгляду. Оскільки відповідно до ст.9 пункту 3 та статті 1 пункту 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-який акт ( рішення, документ) виданий органами або особами, передбаченими частиною другої цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків, датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Провести перевірку достовірності видачі філією «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек» довідки №48 від 27.02.2017 року ( зареєстроване у м. Горлівка на тимчасово окупованій території) або витребувати нову довідку немає можливості. Тому УПФУ не було зараховано до пільгового стажу позивача зазначений період роботи. Просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, відмовні матеріали, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з записами, наявними в трудовій книжці серії БТ-ІІ №1126022, позивач ОСОБА_1 працював:

- з 01.04.2006р. по 02.08.2016 р. машиністом газодувних машин цеху уловлювання в філіалі «Горловський коксохімзавод ТОВ «Істек», яка передбачена Списком №1, розділ ІV, поз.4.2а-3а.

10.04.2017 року позивач звернувся до відповідач з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" разом з пакетом документів на підтвердження пільгового стажу, який містив Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №47 від 27.02.2017 року наданої Філією «Горлівський Коксохімзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК».

Витягом з протоколу №18 від 07.07.2017 року засідання комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) пенсії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в призначенні пільгової пенсії за віком Список №1 по заяві від 10.04.2017 року відмовлено (а. с. 18).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", позивач звернувся із цим позовом до суду.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 06.12.1992 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки. Зокрема, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", а до часу введення в дію зазначених списків діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи".

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 затверджено СПИСОК № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до якого однією з професій, зайнятість в якій дає право на пенсію за віком є машиніст газодувних машин.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Таким чином суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:

«1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеним громадянам України гарантується право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання.

Суд підкреслює, що відповідно дост. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічне положення закріплене в п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка. Крім того, відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Загально відомо, що на території Луганської та Донецької областей відбувся збройний конфлікт, внаслідок якого частина цих областей була визнана окупованою (Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII; Постанова Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII). Місто Горлівка Донецької області, де раніше працював позивач, відноситься до окупованих населених пунктів. Розпорядженням КМУ №1275 від 02.12.2015 року затверджено Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Абзац 7 пункту 20 Порядку № 637 доповнено постановою КМУ № 1028 від 09.12.2015 року наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, у спірний період, філія «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек» сплачувано за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, як свого працівника, страхові внески до Пенсійного фонду України.

Відповідно до Постанов правління Пенсійного фонду України № 7-6 від 10.06.2004 року «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 року «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 року «Про Порядок нормування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спеціального стажу за № ЗП3013 А1 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Тобто, при здачі звітів страхувальником філія «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек» до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за ОСОБА_1 вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що в свою чергу відповідає положенням ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За цих обставин, суд приходить до висновку, що відомості про пільговий трудовий стаж позивача можуть бути встановлені за наявними даними.

Також суд має перевірити, чи проводилася на відповідних підприємствах атестація робочих місць, як того вимагає закон.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Матеріалами справи підтверджено, що на підприємстві проводилася атестація робочих місць за умовами праці.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для визнання стажу як пільгового є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 зазначеного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Матеріалами справи встановлено наявність записів в трудовій книжці позивача про право згідно списку № 1 на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно із статтею 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Проте в даному випадку отримати зазначені документи від підприємства неможливо з причин тимчасової окупації м. Горлівка Донецької області, також архіви підприємства залишилися на тимчасово окупованій території України.

Аналізуючи записи, що містяться в трудовій книжці позивача, надану суду уточнюючу довідку, а також інші надані сторонами докази, суд приходить до висновку про необхідність зарахувати до пільгового стажу періоди з 01.04.2006 року по 02.08.2016 року у філією «Горлівський коксохімзавод» ТОВ «Істек» .

Дійшовши висновку про необхідність визнання пільговим стаж роботи позивача, суд виходить із того, що згідно наданих позивачем копій довідок було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи сказане та беручи до уваги, що доступ до оригіналів указаних вище наказів за допомогою доступних правових процедур на даний момент неможливий, суд не знаходить для сумніві в існуванні цих документів з урахуванням цього, суд вважає, що відповідач не виконав свого обов'язку довести законність відмови в призначенні позивачу пенсії, як того вимагає ч. 2 ст. 77 КАС України.

З огляду на викладене та враховуючи, що загальний підтверджений стаж позивача становить понад 20 років, з яких понад 10 років стаж на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з дня звернення до відповідача з вимогою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 гривень підлягає відшкодуванню.

Керуючись: Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого Постановою КМ України від 13.08.1993 року №637, ст. ст.5, 73, 139, 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком Список №1 - протиправними.

Зобов'язати Лівобережне обєднане Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком №1 з дня звернення з заявою, тобто з 10.04.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 30-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар