Справа № 808/3556/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року ( 14 год. 00 хв.)Справа № 808/3556/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. І. Алексєєва, буд.2, )

до: Філії «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» (72353, Запорізька область, Мелітопольський р-н., с. Семенівка, вул. Перштотравнева, буд.57, )

про: стягнення 1384,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до філії «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» (далі відповідач) про стягнення з відповідача плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період жовтень-листопад 2017 року у сумі 1384,70 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/3556/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 11.12.2017.

Ухвалою суду від 11.12.2017 розгляд справи відкладено до 22.12.2017.

Позивач у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№36874 від 22.12.2017). Згідно позовних вимог зазначено, що працівнику відповідача ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення за списком № 2. Сума, належна до відшкодування за жовтень-листопад 2017 року складає 1384,70 грн. і відповідачем не відшкодована. Посилаючись на ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон України №1788-ХІІ), п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України №1058-IV), Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон України №400/97-ВР), п. 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-2 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 №64/8663 (далі Інструкція №21-1), позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Відповідач у судове засідання не зявився, поштове відправлення з ухвалою та повісткою на 22.12.2017 повернулось на адресу суду із відміткою поштового відділення про невручення у звязку із закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного, враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи, філія «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована за адресою: 72353, Запорізька область, Мелітопольський р-н., с. Семенівка, вул. Перштотравнева, буд.57. Відповідач має .

Відповідач, відповідно до Закону України від 27.06.1997 № 400/97-ВР, є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України № 1058-IV.

Судом з'ясовано, що колишньому працівнику філії «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» ОСОБА_1 органом Пенсійного фонду України призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України №1788-ХІІ.

Стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві відповідача становить 3, 1.50 р., відтак частка плати підприємства 41,67%, сума фактичних витрат підприємства на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах даному пенсіонеру, яка підлягає відшкодуванню відповідачем до Пенсійного фонду України за жовтень-листопад 2017 року становить 1384,70 грн.

Наявність трудового стажу, факт призначення пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 підтверджується наданими позивачем протоколом, розрахунком стажу, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу (а.с.9-11).

Загальна сума плати філії «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» Пенсійному фонду за жовтень-листопад 2017 року стосовно вищезазначеного пенсіонера становить 1384,70 грн.

Позивачем надано до суду розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» «з» ст.13 Закону України №1788-ХІІ, які за спірний період направлялись відповідачу за його юридичною адресою (а.с.6-7). Вказані розрахунки відповідачем не оскаржувалися.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом «б» ст.13 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з п. 2 прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України № 1058-IV.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, а саме, відповідно до норм Закону України №1788-ХІІ, Закону України № 400/97-ВР.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є, зокрема, субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи.

За правилами абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України № 1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України № 1788-ХІІ.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України № 400/97-ВР ставка збору на обовязкове державне пенсійне страхування становить 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Виходячи з наведених норм, відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Статтею 1 Закону України № 1058-IV встановлено, що страховими внесками є, кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таке саме визначення страхових внесків наведено і в Інструкції № 21-1.

Отже, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, суми відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах таким особам, сплачуються як збір на обовязкове державне пенсійне страхування і відносяться до страхових внесків за визначенням, наведеним у Законі України № 1058-IV та Інструкції.

Згідно зі ст. 23 Закону України № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до підпункту 8 пункту 2.4 розділу ІІ Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730 управління має право стягувати несплачені суми єдиного внеску, страхових внесків та інших платежів з їх платників.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений розділом 6 Інструкції.

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції № 21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.10 Інструкції № 21-1, в разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона Крим). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Крім вищезазначеного, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень-листопад 2017 року підтверджується наявність у відповідача зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 1384,70 грн., яке не було виконано ним. Зазначені розрахунки складено відповідно до вимог Інструкції № 21-1 (а.с.6-8). Розрахунки є чинними та не оскаржувалися відповідачем.

На підтвердження доказів отримання пенсії вищезазначеним пенсіонером позивач надав довідки про суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії (а.с.12).

Згідно наданої позивачем довідки про наявність заборгованості №11227/13 від 06.12.2017, сума заборгованості у розмірі 1384,70 відповідачем не сплачена (а.с.23).

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач належними доказами обґрунтував заявлені вимоги, відповідач не надав суду жодного доказу на їх спростування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 1384,70 грн. за жовтень-листопад 2017 року, яка обліковується за відповідачем перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області(72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. І. Алексєєва, буд.2, ) до філії «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» (72353, Запорізька область, Мелітопольський р-н., с. Семенівка, вул. Перштотравнева, буд.57, ) про стягнення 1384,70 грн., - задовольнити.

Стягнути з філії «Мелітопольської дорожньо-експлуатаційної дільниці» ДП «Запорізький облавтодор» (72353, Запорізька область, Мелітопольський р-н., с. Семенівка, вул. Перштотравнева, буд.57, ) на користь Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. І. Алексєєва, буд.2, , р/р 1072, МФО 313957, філія Запорізьке ПУ АТ «Ощадбанк») плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період жовтень-листопад 2017 року у сумі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн. 70 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.295 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 02.01.2018.

Суддя І.В.Садовий