Справа № 823/1420/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року справа № 823/1420/17

12 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Українські аграрні традиції", ОСОБА_2, - про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2017 у Черкаський окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Шполянського районного управління юстиції Черкаської області Шевченко Таїсії Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер запису про інше речове право: 12974102, від 13.05.2014, договору оренди землі, серія та номер 41-31, виданий 06.05.2014 між ТОВ "Українські аграрні традиції" та ОСОБА_2.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення унеможливлює реалізацію позивачем права на користування земельною ділянкою, оскільки державний реєстратор прав на нерухоме майно зареєстрував право оренди земельної ділянки з ТОВ "Українські аграрні традиції" у період діючого договору оренди, укладеного позивачем з ОСОБА_2, що свідчить про подвійну реєстрацію речових прав, що не відповідає вимогам закону.

Представник позивача просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідач та треті особи явку представників у судове засідання не забезпечили, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

На підставі ч.1 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку задовольнити позов з таких підстав.

Даними договору від 12.09.2006 в матеріалах судової справи, укладеному позивачем, як орендарем, та ОСОБА_2, як орендодавцем, щодо оренди земельної ділянки підтверджується право такого користування протягом 49 років та 11 місяців та державна реєстрація цього договору у Шполянському відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» (у Державному реєстрі земель запис від 20.09.2007 №39).

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується державним актом серії НОМЕР_2. Згідно з актом сторони вищезгаданого договору здійснили приймання-передачу земельної ділянки.

Докази розірвання вказаного договору, у т.ч. скасування його державної реєстрації відсутні.

Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується внесення запису №5619290 про інше речове право. Підставою його виникнення зазначено договір оренди від 06.05.2014 №41/31 укладені між ТОВ "Українські аграрні традиції" та ОСОБА_2 Підстава внесення запису - рішення від 13.05.2014 (індексний номер 12974102) державного реєстратора Шполянського районного управління юстиції Шевченко Т.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Оскільки докази розірвання або визнання недійсним договору з позивачем, як і скасування його державної реєстрації суду відсутні, державний реєстратор прийняв спірне рішення в період вже зареєстрованого речового права позивача.

З огляду на зазначене для вирішення спору суд врахував ч.1 ст.6 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV "Про оренду землі" (далі - ЗУ №161-XIV), якою встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

На підставі ч.5 ст.6 цього Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтями 125-126 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яке оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (далі - Закон №1952).

З аналізу наведених норм вбачається, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі.

П.1 ч.1 ст.2 Закону №1952 передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право оренди земельної ділянки згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону №1952 підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Оскільки на підставі ст.17 ЗУ №161-XIV об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом, суд погоджується з доводами позивача про порушення оскаржуваним рішенням відповідача його прав.

Державна реєстрація прав відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1952 проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державний реєстратор, що є суб'єктом владних повноважень, не надав жодного доказу в обґрунтування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення всупереч вимог суду та не довів, що виконав вищевказані норми Закону №1952.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону №1952 державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 1 ч.1 ст.27 Закону №1952 встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

На підставі п.3 ч.3 ст.10 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.24 Закону №1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Верховний суд України в постанові від 29.09.2015 у справі №21-760а15 акцентував увагу судів, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Відповідач не довів, що реєструючи право оренди на ту ж земельну ділянку за іншими юридичними особами, переконався про наявність та дійсність вже зареєстрованого речового права позивача.

Оскільки оскаржуване рішення прийняте в період дії договору позивача з ОСОБА_2 про оренду вищевказаної земельної ділянки, врахувавши вищевикладене суд дійшов висновку, що воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 12.09.2017 підтверджуються понесені позивачем витрати на сплату судового збору у сумі 640,00грн. за звернення до суду з позовною заявою. Тому суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області, на користь позивача вказані витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 13.05.2014, 08:41:29 год., номер запису про інше речове право 12974102 про проведення державної реєстрації за ТОВ "Українські аграрні традиції" права оренди земельної ділянки площею 3,6566 га, кадастровий номер НОМЕР_3, належної ОСОБА_2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір за подання позову в сумі 640,00грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель

Рішення складене у повному обсязі 02.01.2018.