Справа № 161/14208/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 рокуЛьвів№ 876/12528/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції роти № 1 батальйону Управління поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рищиковця Святослава Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Гринь О.М.,

час ухвалення рішення - 14:32:24 год.,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - не вказана,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до сержанта поліції роти № 1 батальйону Управління поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рищиковця Святослава Миколайовича, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 007466 від 06 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки автомобіль марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, є службовим автомобілем та належить кредитній спілці «Форум-Кредит», а позивач є головою правління вказаної кредитної спілки. Офіс кредитної спілки «Форум-Кредит» знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 20. В зв'язку з тим, що під'їзди до офісу кредитної спілки «Форум-Кредит» проходять по вул. Винниченка, а рух по даній вулиці обмежений зі сторони вул. Івана Франка дорожніми знаками 4.2 «Рух праворуч», 3.21 «В'їзд заборонено», 5.11 «Смуга руху для маршрутних транспортних засобів», керівництвом кредитної спілки зроблено клопотання до керівництва МВС м. Луцька про надання дозволу для руху службового транспорту. Дане клопотання було погоджено. Вказаний дозвіл на рух по вул. Винниченка службовим транспортом був пред'явлений відповідачу, однак останній не взяв його до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що погоджений дозвіл, на який покликається позивач як на підставу своїх позовних вимог, не є належним доказом в даній справі, а оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою з додержанням вимог законодавства.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що жодного з передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП порушень позивачем вчинено не було. Автомобіль марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, є службовим автомобілем, який належить Кредитній спілці «Форум-Кредит» та використовується для перевезення цінностей спілки. У зв'язку з тим, що в районі офісу спілки по вул. Винниченка є обмеження руху автомобільного транспорту зі сторони вул. Івана Франка дорожніми знаками 4.2. «Рух праворуч», 3.21 «В'їзд заборонено», 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», керівництвом спілки було зроблено клопотання до керівництва МВС України у Волинській області про надання дозволу для руху службового транспорту по вул. Винниченка м. Луцьк. Дане клопотання було «ПОГОДЖЕНО». Відповідно до Правил дорожнього руху України дія знаків 4.2, 3.21, 5.11 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 06 вересня 2017 року поліцейським роти №1 БУПП в м. Луцьк ДПП сержантом поліції Рищиковцем С.М. винесено постанову серії БР №007466 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн(а.с.5).

З даної постанови слідує, що 06 вересня 2017 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Луцьк по вул. Винниченка, керуючи автомобілем не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив рух прямо, а також не виконав вимоги дорожніх знаків 3.21 «В'їзд заборонено», 5.11 «Смуга руху для маршрутних транспортних засобів», здійснив подальший рух в зоні дії цих знаків, чим порушив п.п. «в», «г», «ґ» п. 8.4 ПДР України.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог. Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи з наступних підстав.

За змістом норм статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В той же час, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами і доповненнями, далі по тексту - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством».

Згідно п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п. 8.1-8.21 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.4. дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 3 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2017 року серії БР № 007466 слідує, що 06 вересня 2017 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Луцьк по вул. Винниченка, керуючи автомобілем не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив рух прямо, а також не виконав вимоги дорожніх знаків 3.21 «В'їзд заборонено», 5.11 «Смуга руху для маршрутних транспортних засобів», здійснив подальший рух в зоні дії цих знаків, чим порушив п.п. «в», «г», «ґ» п. 8.4 ПДР України.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач прийшов до висновку про те, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Виходячи зі змісту фактичних обставин справи та зумовленого ними оспореного правозастосування колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Водночас частини 3 статті 122 КУпАП не містить положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як не виконання вимог дорожніх знаків.

В той же час диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

На думку колегії суддів, відповідачем невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 та помилково притягнуто останнього до відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП, а не за частиною 1 статті 122 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст. 7 КУпАП.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Провівши системний аналіз зазначених норм матеріально права, колегія суддів дійшла до висновку про те, що постанову серії БР № 007466 від 06 вересня 2017 року слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 122 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.

Поряд з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними, оскільки ні зі змісту позовної заяви, ні зі змісту апеляційної скарги не можливо встановити в чому, на думку ОСОБА_1, полягала неправомірність дій відповідача у даному випадку, позаяк доводи позивача зводились до неправомірності, прийнятої відповідачем, постанови про накладення адміністративного стягнення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови сержанта поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рищиковця Святослава Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 007466 від 06 вересня 2017 року та ухвалення нової постанови в цій частині про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 243, ст. 268, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року у справі № 161/14208/17 - скасувати частково в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови сержанта поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рищиковця Святослава Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 007466 від 06 вересня 2017 року та прийняти нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову сержанта поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рищиковця Святослава Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 007466 від 06 вересня 2017 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін