Справа № 823/2129/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року справа № 823/2129/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі судового засідання - Баклаженко Н.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського О.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.10.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50944795.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем у зведеному виконавчому провадженні №50944795 протиправно накладено арешти на нерухоме майно позивача (домоволодіння), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказане нерухоме майно є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 26.08.2008 №2351-ЧД, укладеного між позивачем та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", тому переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок даного майна має ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", однак у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" вищевказана установа банку при розподілі коштів у виконавчому провадженні з реалізації арештованого майна підпаде лише під третю чергу задоволення вимог. Крім того, відповідачем, всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження", в оскаржуваній постанові обов'язково не зазначено: загальної площі будівлі та споруд, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, інформацію про підсобні приміщення та споруди.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 26.08.2008 між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №2351-ЧД, згідно умов якого позичальник ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 614000 грн. на строк до 25.08.2023 зі сплатою 19% річних за користування кредитом, із встановленим графіком платежів.

Також, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 26.08.2008 №2351-ЧД, між позивачем та ВАТ «"Банк "Фінанси та Кредит" був укладений іпотечний договір від 26.08.2008 №2351-ЧД, згідно умов якого ОСОБА_2 надано ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в іпотеку нерухоме майно: домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме житловий будинок з прибудовами, загальною площею приміщень 108,6 кв. м. і житловою площею 52,5 кв. м. та житловий будинок з прибудовою, загальною площею 23,7 кв. м. і житловою площею 15,6 кв. м., що належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2008 з реєстровим №4355.

Постановою старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського О.М. від 24.10.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50944795 описано та накладено арешт на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 7 статті 51 Закону №1404-VIII визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 №898-IV, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону №898-IV передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За змістом вимог частин 6, 7 ст. 3 Закону №898-IV вбачається, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Крім того, право заставодержателя на звернення стягнення саме на заставлене майно регулюється статтею 20 Закону України "Про заставу".

Аналогічні положення містяться у ст. 572 Цивільного кодексу України, згідно якої в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель (в даному випадку ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") має переважне право у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно.

Як встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського О.М. від 24.10.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50944795 описано та накладено арешт на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1, тобто накладено арешт на майно після його передачі в іпотеку (іпотечний договір від 26.08.2008 №2351-ЧД), що порушує право іпотекодержателя на звернення стягнення на передане в іпотеку майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", як обтяжувач згідно іпотечного договору від 26.08.2008 №2351-ЧД у відповідності до положень Закону України "Про іпотеку" - володіє переважним та першочерговим правом на задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Таким чином, у старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського О.М. були відсутні правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Отже, в разі розподілу одержаних від реалізації вищевказаного майна боржника грошових сум, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (як стягувачу виконавчого провадження) підпаде лише під третю чергу їх розподілу, тобто всупереч вищенаведеному не матиме переважного права на отримання задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 Закону України "Про виконавче провадження", у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Всупереч вищенаведеному, старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворським О.М. в оскаржуваній постанові щодо описаного та накладеного арешту на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 не зазначено загальної площі, кількості кімнат (приміщень), їхньої площі та призначення, матеріалів стін, кількості поверхів, інформації про підсобні приміщення та споруди.

Згідно частини сьомої статті 51 Закону України "Про виконавче провадження", спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Таким чином, оскаржувана постанова старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського О.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.10.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50944795 є протиправною та підлягає скасуванню.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського О.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.10.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50944795.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 05.01.2018.