Справа № 334/4767/17(2-а/334/461/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2017 року справа № 334/4767/17(2-а/334/461/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року, суддя 1 інстанції Турбіна Т.Ф., по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, в якому просив скасувати постанову серії АР №389789 від 19.07.2017 по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по адміністративній справі.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанову інспектора роти 1 батальйону 1 УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_1 серія АР №389789 від 19.07.2017р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП визнано протиправною і скасовано. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності було вчинення ним правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення було виявлено відповідачем візуально під час несення служби по охороні публічного порядку у м. Запоріжжі та здійсненні нагляду за дорожнім рухом. Враховуючи, що фактично ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши

правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.07.2017р. інспектором роти 1 батальйону 1 УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 389789.

Відповідно до змісту постанови, 19.07.2017р. о 14 год. 58 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1, в м.Запоріжжі на перехресті вулиці Дудикіна і вулиці Таганська, проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3 «е» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постановою застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. (а.с. 2)

Пунктом 8.7.3 «е» ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та не надано до суду жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Фіксація даного порушення будь-якими технічними засобами не здійснювалась.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції, відповідачем не подано до суду заперечень проти позову та жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Доводи позивача, що при проїзді перехрестя він діяв відповідно до вимог п. 16.8, 8.11 ПДР, відповідачем не заперечуються і не спростовуються.

З огляду на викладене, та зважаючи на недоведення відповідачем належними та беззаперечними доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявність підстав для її скасування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року у справі № 334/4767/17 (2-а/334/461/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 21.12.2017 року, за приписами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21.12.2017.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров