Справа № 743/1707/17
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1707/17
Провадження № 2-а/743/18/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу, без фіксування технічними засобами

за позовом Окремого контрольно-пропускного пункту "КИЇВ"

Державної прикордонної служби України

до особи без громадянства ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

8 грудня 2017 р. Окремий контрольно-пропускний пункт "КИЇВ" Державної прикордонної служби України звернувся, в порядку ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/ до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до особи без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього до трьох місяців, до 14.03.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 року було прийнято рішення про примусове видворення за межі території України особи без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, затримання останнього з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. На підставі вказаної постанови, особа без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщений до ПТПІ, але його особу, на даний час, не ідентифіковано. При цьому, вони звертались з метою ідентифікації та документування відповідача до Департаменту Інтерполу та Європолу, Департаменту захисту національної державності СБУ, Посольства Республіки Узбекистан в Україні, ДНДЕКЦ МВС України, МЗС України. На даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, а строк затримання закінчується 14 грудня 2017 р..

В судовому засіданні, яке відбулось 8 грудня 2017 р. ОСОБА_1 заявив про необхідність скористатись допомогою адвоката, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено до 15 год. 00 хв. 12 грудня 2017 р..

Оскільки суддя СТАШКІВ В.Б. в кінці робочого дня 8 грудня 2017 р. був госпіталізований до Пульмонологічного відділення Чернігівської міської лікарні № 1 (з запаленням легень) та перебував на стаціонарному лікуванні до 26 грудня 2017 р. включно, судове засідання, призначене на 15 год. 00 хв. 12 грудня 2017 р. не відбулось.

З огляду на закінчення граничного терміну утримання ОСОБА_1 в Чернігівському ПТПІ, останній 14.12.2017 р. був звільнений з вказаного Пункту.

Після повернення судді СТАШКІВА В.Б. з лікарняного, справа була призначена на 9 год. 00 хв. 3 січня 2018 р..

Представник позивача ОСОБА_2 просив розглядати справу у його відсутність, а відповідач в судове засідання не з'явився, з підстав зазначених вище.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- особа без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Республіки Узбекистан, 14 червня 2017 року, повернутий з Турецької Республіки до України, рейсом № 714 сполученням "Стамбул - Київ" та у нього виявлено підроблені документи, зокрема паспорт гр. України серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера Державною податковою інспекцією у м. Херсоні на ім'я ОСОБА_1 (дата видачі 05.07.2012 p.);

- постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2017 року затримано особу без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусово видворено його за межі України;

- 21 червня 2017 року особу без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, передано до Чернігівського ПТПІ;

- ОКПП "КИЇВ" ДПС України зверталось з відповідними запитами, з метою ідентифікації та документування особи без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Департаменту Інтерполу та Європолу, Департаменту захисту національної державності СБУ, Посольства Республіки Узбекистан в Україні, ДНДЕКЦ МВС України, МЗС України, але останній, на даний час, залишається не ідентифікованим.

Мотивована оцінка аргументів сторін, норми права, які застосовує (не застосовує) суд, та мотиви їх застосування (не застосування).

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Стаття 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає, щоб затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції розглядалося як обґрунтовано необхідний захід, наприклад, з метою запобігти вчиненню особою злочину або втечі. У зв'язку з цим, стаття 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає інший від статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рівень захисту: все, що вимагається відповідно до підпункту (f) - це «вжити заходів з метою депортації або екстрадиції». Відповідно, для цілей його застосування несуттєво, чи є рішення про примусове видворення обґрунтованим згідно з національним законодавством або Конвенцією (§ 112 рішення у справі "Чахал проти Сполученого Королівства", § 38 рішення у справі "Чонка проти Бельгії", § 69 рішення у справі "Насруллоєв проти Росії", § 109 рішення у справі "Солдатенко проти України").

Затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції може бути виправдане у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод запитами від компетентних органів, навіть якщо офіційне прохання або наказ про екстрадицію не видано, оскільки такі запити можуть вважатися «заходами» в розумінні цього положення ("Х проти Швейцарії", рішення Комісії від 9 грудня 1980 року).

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Умови, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, за даною статтею,є тотожними з умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, які були передбачені частиною 7 ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/ (яка діяла на час спірних правовідносин).

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року) можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом, ВИКЛЮЧНО, у разі наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, якими є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

В той же час, не дивлячись на доведення ОКПП "КИЇВ" ДПС України умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, а саме особи без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на думку суду, позов задоволенню не підлягає, так як останній станом на 3 січня 2018 р. звільнений з Чернігівського ПТПІ, через обставини вказані в описовій частині вказаного рішення суду, тобто судом ставиться під сумнів доцільність та можливість продовження строку затримання особи, яку було випущено з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 290 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Окремого контрольно-пропускного пункту "КИЇВ" Державної прикордонної служби України - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Повний текст рішення виготовлено та

підписано 4 січня 2018 року.