Справа № 821/929/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/929/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління МВС України в Херсонській області, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 181 634,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2006 по 2010 роки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Однак, при звільненні йому не була виплачена грошова компенсація за невикористану відпустку, т.б. не було проведено повного розрахунку при звільненні. Разом з тим, 06.06.2017 року, за рішенням суду відповідачем проведено такий розрахунок, у звязку з чим, позивач вважає, що, у відповідності до ст.ст.116,117 КЗпП України, має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ОСОБА_4 13.10.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_4 з 2006р. по 2010р. проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом УМВС від 26.05.2010р. №381-о/с був звільнений з ОВС в запас Збройних Сил України.

26.05.2010 року наказом УМВС України в Херсонській області №318-о/с, згідно з «Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ» позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за ст.66 (за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) старшого лейтенанта міліції, оперуповноваженого сектору боротьби з незаконною міграцією відділу боротьби зі злочинами, повязаними з торгівлею людьми УМВС. Компенсація за невикористану відпустку позивачу в момент звільнення виплачена не була.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року по справі №821/2093/16 стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористану відпустку в 2010 році в сумі 791,42 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року залишено без змін.

Відповідно до довідки по особовому рахунку позивача, виданому ПАТ комерційним банком «Приватбанк» від 07.06.2017р., грошову компенсацію за невикористану відпустку позивачу перераховано 06.06.2017 року.

Не погоджуюсь з тривалою не виплатою грошової компенсації за невикористану відпустку, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, як слідує зі змісту вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

Положеннями ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні з вини роботодавця та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Так, як встановлено з матеріалів справи та зазначалось вище, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року (справа №821/2093/16), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з Управління МВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористану відпустку в 2010 році в сумі 791,42 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

При цьому, судовою колегією встановлено, що позивачем ОСОБА_4 вказану вище ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017р. було оскаржено в касаційному порядку і на цей час справа знаходиться на розгляді в ВАС України.

Як вбачається зі змісту заявлених ОСОБА_4 позовних вимог, які і були по суті розглянуті 09.02.2017 року Херсонським окружним адміністративним судом (справа №821/2093/16), останнім, окрім іншого, було заявлено вимоги до Управління МВС України в Херсонській області щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В даному ж адміністративному позові ОСОБА_4 знову звертається із такими самими вимогами про зобовязання Управління МВС України в Херсонській області виплатити йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У відповідності до приписів ч.4 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі - якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

А згідно із ч.4 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст.155,157 цього Кодексу.

Таким чином, судова колегія, відповідно до ст.203 КАС України, вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду 1-ї інстанції та, відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.157 КАС України, провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.157,195,196,198,203,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 закрити на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_5