Справа № 488/2098/16-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/2098/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Безпрозванний В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Димерлія О.О. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши у в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2016 року (суддя Безпрозванний В.В., повний текст постанови складений 02 серпня 2016 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплати щорічної разової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради, в якому просив визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради щодо не нарахування та невиплати йому в 2016 році щорічної разової грошової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій до 5 травня, що передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій, що передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, а тому відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідачем у 2016 році ОСОБА_2 була виплачена одноразова грошова допомога до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року за №141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»», а не Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що є протиправним.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 був задоволений. Визнано неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 в 2016 році разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Про деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Зобов'язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 разову щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій, що передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням вже проведених виплат.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Позивач надіслав до апеляційного суду заперечення, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, а тому має право відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни», гарантії їх соціального захисту на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 2 статті 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Так, суд зазначив, що в 2016 році Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради мав виплатити позивачу разову щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком у сумі 5370,00 грн., виходячи з того, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України» мінімальна пенсія становила 1074,00 грн. Натомість відповідачем було нараховано та виплачено ОСОБА_2 разову щорічну грошову допомогу в розмірі 920,00 грн. Тобто, при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради неправомірно застосував постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року за №141 Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а не ОСОБА_3 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Водночас, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на отримання допомоги у тому числі грошової до 5 травня, визначені та закріплені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі ОСОБА_3 №3551-ХІІ).

Відповідно до ст. 12 Закону №3551-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 ст. 17 Закону №3551-ХІІ визначено, що фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

За нормою ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року №79-VIII, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 26 такого змісту: Установити, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_3 набрав чинності з 01 січня 2015 року. Тобто з вказаної дати повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону №3551-ХІІ, належать Кабінету Міністрів України.

З наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах мають бути застосовані положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03 жовтня 1997 року (справа №18/183-97), конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів виходить з того, що, оскільки ОСОБА_3 №79-VІІІ був прийнятий пізніше Закону №3551-ХІІ, то в даному випадку підлягають застосуванню норми Закону №79-VІІІ.

На виконання приписів Бюджетного кодексу України 2 березня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №141 «Про деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановив, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Вказані положення Закону №79-VІІІ і постанови Кабінету Міністрів України №141 не скасовувались, є чинними, у встановленому порядку неконституційними не визнані та підлягають застосуванню.

Крім того, Конституційний суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп Конституційний суд України вказав, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязуються з його функціями, визначеними в п.п. 2, 3 ст.116 Конституції України.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Підсумовуючи усе викладене, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про правомірність дій відповідача при здійсненні нарахування разової грошової допомоги ОСОБА_2 як особі, що має статус учасника бойових дій, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України, тобто дії відповідача ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, в тому числі, неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської Ради задовольнити повністю, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2017 року.

ОСОБА_4ОСОБА_1

Суддя О.О.Димерлій

Суддя Ю.В.Осіпов