Справа № 826/1436/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2017 року № 826/1436/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» (далі - позивач, ТОВ «РІА «АММ») з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.10.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що нарахування штрафних санкцій за затримку сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість є протиправним. Як стверджує позивач, у нього відсутній обов'язок сплачувати відповідні суми, оскільки грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2014, за порушення строків сплати якого такі штрафні санкції застосовані, вважається погашеним відповідно до пункту 8 підрозділу 92 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 25.12.2014 №63-VIII) у зв`язку із застосуванням до нього податкового компромісу. Внаслідок незаконного, на думку позивача, накладення штрафу, спірне податкове повідомлення-рішення від 31.10.2016 № є протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що у зв`язку з порушенням граничного строку сплати узгодженої суми відповідного податкового зобов`язання, про що свідчить інтегрована картка платника, податковим органом відповідно до приписів статті 126 Податкового кодексу України правомірно нараховані оскаржувані штрафні санкції, тому податкове повідомлення-рішення прийняте на законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

З урахуванням положень частини шостої статті 128 КАС України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 57.1 статті 57, статті 203 Податкового кодексу України проведено перевірку щодо порушення правил сплати податку ТОВ «РІА «АММ» (), за результатами якої складено акт від 04.10.2016 №889/26-50-12-01-11/30263964.

З акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення правил сплати податків платником або іншими особами зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори, передбачених пунктом 203.2 статтею 203 розділу V, пункту 57.1 статті 57 розділу ІІ Податкового кодексу України, а саме зафіксовано порушення термінів сплати узгоджених сум з податку на додану вартість на підставі податкового повідомлення-рішення № від 26.09.2014.

ТОВ «РІА «АММ» подало 24.10.2016 до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві заперечення на акт від 04.10.2016 №889/26-50-12-01-11/30263964, за результатами розгляду яких відповідач надав відповідь листом від 24.10.2016 №14899/10/26-50-12-01-10.

На підставі висновків акту перевірки, відповідно до статті 126 Податкового кодексу України за затримку сплати суми грошового зобов`язання до позивача застосований штраф у розмірі 20% погашеної суми боргу, в сумі 85 919,80 грн., про що винесене податкове повідомлення-рішення від 31.10.2016 №.

Не погоджуючись із вказаним рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 12.01.2017 №583/10/26-15-10-01-35 залишене без змін податкове повідомлення-рішення від 31.10.2016 №, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення прийняте з порушеннями норм податкового законодавства, що призвело до порушення його прав та інтересів, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з акту перевірки, штрафні санкції застосовані до позивача у зв'язку з порушенням правил сплати суми узгоджених податкових зобов'язань, донарахованих податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2014.

Проте позивач стверджує, що у зв'язку з тим, що він скористався процедурою податкового компромісу, тобто режимом звільнення від юридичної відповідальності платників податків, у тому числі тієї, що визначена статтею 126 Податкового кодексу України, у нього відсутні правові підстави для сплати нарахованого штрафу.

Пунктом 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Отже, у разі звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про застосування податкового компромісу щодо сум податкових зобов'язань, відносно яких триває процедура їх судового оскарження, відповідні зобов'язання вважаються узгодженими з дня подання платником податків заяви до контролюючого органу про застосування податкового компромісу.

Згідно з пунктом 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Відповідно до пункту 2 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Судом встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ТОВ «РІА «АММ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатом якої складено акт від 11.09.2014 № 1385/26-59-22-01/30263964.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 26.09.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2 554 664 грн. (за основним платежем 1 703 109 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 851 555 грн.) та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 2 319 980 грн. (за основним платежем 1 546 653 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 773 327 грн.).

Позивачем оскаржені вказані податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 в адміністративній справі №826/2091/15 у задоволенні позову ТОВ «РІА «АММ» відмовлено.

10 квітня 2015 року позивачем до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві подано заяву про досягнення податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України з податкового зобов'язання з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню від 26.09.2014 №. Сума 5% від зобов'язань, запропонованих платником до податкового компромісу в розмірі 85 155,00 грн., сплачена позивачем 10.04.2015.

Тобто, позивач звернувся із заявою про застосування податкового компромісу за податковим зобов`язанням, визначеним податковим повідомленням - рішенням від 26.09.2014 №, під час процедури судового оскарження такого рішення. Враховуючи сплату суми податкового компромісу в розмірі 5% від неузгодженого податкового зобов`язання, позивачем дотримані вимоги щодо застосування процедури податкового компромісу, визначені підрозділом 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, що не заперечується відповідачем, за результатами розгляду заяви, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято рішення про застосування податкового компромісу від 24.04.2015 №94/1, яким погоджено застосування податкового компромісу та визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті ТОВ «РІА «АММ» для досягнення податкового компромісу, зокрема, з податку на додану вартість у розмірі 85 155,00 грн., яку сплачено ТОВ «РІА «АММ» у повному обсязі згідно з платіжним дорученням від 10.04.2015 №396.

З наведеного вбачається, що між платником податку та податковим органом досягнуто податкового компромісу щодо сплати податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26.09.2014 №.

Слід зазначити, що у разі звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про застосування податкового компромісу щодо сум податкових зобов'язань, відносно яких триває процедура їх судового оскарження, відповідні зобов'язання вважаються узгодженими з дня подання платником податків заяви до контролюючого органу про застосування податкового компромісу.

Разом з тим, як передбачено положеннями підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та після сплати 5 відсотків такої суми заниженого податкового зобов'язання з відповідного податку, 95 відсотків цієї суми вважаються погашеними, в той час штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування штрафу позивачу за порушення строків сплати грошового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 26.09.2014 №, щодо якого досягнуто податкового компромісу, відповідно до статті 126 Податкового кодексу України.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 КАС України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.10.2016 №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» () сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур