Справа № 820/1955/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

26.12.2017 Київ К/9901/604/17 820/1955/17
Верховний Суд у складі судді - доповідача Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 820/1955/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року (згідно штампу на поштовому конверті) Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області подало касаційну скаргу на судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), (частина друга статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, що діє з 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною п'ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, що діяла на момент подання касаційної скарги, було визначено, що до касаційної скарги додаються копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій та документ про сплату судового збору.

Однак, всупереч вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги не було додано копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі

Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області в касаційній скарзі порушує питання про відстрочення сплати судового збору.

Положеннями частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, що подала касаційну скаргу, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору зазначає про те, що вона не має можливості своєчасно сплатити судовий збір через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Зі змісту клопотання вбачається, що наведені у ньому доводи є необґрунтованими, а надані докази є недостатніми та не підтверджують того, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути самостійною підставою для відстрочення від сплати судового збору, встановленого законом.

Таким чином, суддя-доповідач вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з вимогами підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI у редакції Закону від 17 травня 2017 № 2037-VIII року, що діяла на момент подання касаційної скарги, встановлена ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з оскаржуваних Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області судових рішень, ціна позову складає 541 531,00 грн, а отже розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги становить 9 747,56 грн.

Реквізити рахунку для зарахування судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0007; код класифікації доходу бюджету - 22030102; призначення платежу - « 101; код платника, Судовий збір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» у справі № 820/1955/17, Верховний Суд».

Відповідно до частини четвертої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, що діяла на момент подання касаційної скарги, визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

З касаційної скарги вбачається, що вона підписана представником скаржника, на підтвердження повноважень якого до касаційної скарги додано довіреність. Проте, вказана довіреність не оформлена у відповідності до вимог частини третьої статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року, у редакції Закону від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, оскільки не є оригіналом, а копія не завірена належним чином.

Враховуючи вищезазначене наявні підстави для залишення касаційної скарги без руху із встановленням строку для виправлення вказаних недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, документу про сплату судового збору у визначеному розмірі, а також оформлений належним чином документ про повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу.

Керуючись частиною третьою статті 3, статтями 169, 332, пунктом 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги - відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 820/1955/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І.Я. Олендер