Справа № 822/1291/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1291/17
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2017 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.02.2017 року, а саме:

- № НОМЕР_1 форми «Р» про визначення грошового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 985 429 грн. (в т.ч. 788 343,00 грн. - основний платіж, 197 086,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції);

- № НОМЕР_2 форми «П» про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 321 798 грн.;

- № НОМЕР_3 форми «В4» про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 22 424 грн.;

- № НОМЕР_4 форми «Р» про визначення грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 395 402,50 грн. (в т.ч. 316 322,00 грн. - основний платіж, 79 080,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції);

- № НОМЕР_5 форми «ПС» про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3966 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 08.12.2016 року № 106/22-01-14-01/03448860.

На підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення - рішення, з якими позивач не погоджується, оскільки вважає, що вони базуються на безпідставних висновках податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Ухвалою суду від 28.07.2017 року задоволено клопотання представника позивача про призначення судово - економічної експертизи у цій справі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, та надали суду пояснення згідно обставин викладених у позовній заяві, посилаються на висновок судово економічної експертизи.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю та надали суду пояснення згідно письмових заперечень на даний адміністративний позов.

Зазначили, що податкові повідомлення-рішення були прийняті в межах та на підставі вимог чинного законодавства, як результат виявлених порушень зі сторони позивача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ОСОБА_5 кодексом України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу (пункт 1.1 статті 1 ОСОБА_5 кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та відповідно до статей 15, 16 ОСОБА_5 кодексу України є платником податків, зборів і зобовязаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 41.1 статті 41 ОСОБА_5 кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19.-1.1.1 пункту 19.-1.2 статті 19 ОСОБА_5 кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Також згідно пункту 19-1.1.34 статті 19 ОСОБА_5 кодексу України органи державної податкової служби забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ОСОБА_5 кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 ОСОБА_5 кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ОСОБА_5 кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 ОСОБА_5 кодексу України.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача.

Згідно пункту 77.9 статті 77 ОСОБА_5 кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ОСОБА_5 кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатами перевірки відповідач склав акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року" від 08.12.2016 року № 106/22-01-14-01/03448860.

Перевіркою встановлено:

- порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 135.5.5 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2, пункту 138.6, пункту 138.8, підпункту 138.10.2, підпункту 138.10.5, пункту 138.10, підпункту 138.12.1, підпункту 138.12.2, пункту 138.12 статті 138, підпункту 139.1.9, пункту 139.1 статті 139, підпункту 153.1.3, підпункту 153.1.4 пункту 153.1 статті 153 ОСОБА_5 кодексу України (в редакції до 01.01.2015 року), статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХIV, пункту 3 розділу ІІІ П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, пунктів 5, 8, 20, 21 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, пункту 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.12.1999 року № 318, пункту 4 П(С)БО 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 року № 137, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ОСОБА_5 кодексу України, в результаті чого занижено суму податку що підлягала сплаті до бюджету на загальну суму 788 343 грн. (в тому числі заниження у 2013 році в сумі 373 537 грн., завищення у 2015 році в сумі 3 310 грн., заниження у півріччі 2016 року в сумі 418 116 грн., завищення у 2015 році в сумі 3 310 грн., заниження у півріччі 2016 року в сумі 418 116 грн.) та завищення відємного значення обєкта оподаткування за півріччя 2016 року в сумі 321 798 грн.;

- порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.4, пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ОСОБА_5 кодексу України, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 23.09.2014 року № 966, Закону України «Про внесення змін до ОСОБА_5 кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 16.07.2015 року № 643-VIII, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 828 020 грн. (в тому числі за квітень 2013 року - 58 грн., за червень 2013 року - 56 грн., за липень 2013 року - 67 грн., за серпень 2013 року -922 грн., за вересень 2013 року -1 827 грн., за жовтень 2013 року - 900 грн., за листопад 2013 року - 286 грн., грудень 2013 року 470 972 грн., за січень 2014 року - 52 грн., за лютий 2014 року - 50 грн., за квітень 2014 року - 44 грн., за травень 2014 року -1 725 грн., за червень 2014 року -217 грн., за липень 2014 року -288 грн., за серпень 2014 року 3 643 грн., вересень 2014 року 8 640 грн., жовтень 2014 року - 248 грн., за липень 2015 року 51 489 грн., за серпень 2015 року 250 542 грн., за листопад 2015 року 35 261 грн., за грудень 2015 року 1 612 грн., за січень 2016 року - 948 грн.);

- порушення пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ОСОБА_5 кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22.09.2014 року, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» № 1307 від 31.12.2015 року, в результаті чого встановлено завищення відємного значення різниці податкових зобовязань та податкового кредиту у звітних податкових деклараціях всього на суму 22 465 грн., в тому числі за червень 2016 року 22 465 грн.

- порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.4, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.4 статті 201 ОСОБА_5 кодексу України, пункту 41 підрозділу 2 розділу ХХ ОСОБА_5 кодексу України (з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до ОСОБА_5 кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 року № 643, наказу Міністерства фінансів України «Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 23.09.2014 року № 966), в результаті чого завищено залишок рядок 24 декларації за червень 2015 року на суму 39 660 грн., що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно із частиною 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ ОСОБА_5 кодексу України на суму 39 660 грн.;

- порушення абзацу 1 частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464, в результаті чого встановлено не нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 1 008,95 грн. (в тому числі за січень 2015 року - 495,09 грн., за березень 2015 року - 446,84 грн.);

- порушення пункту 1.4. статті 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення», підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ОСОБА_5 кодексу України, що призвело до неcвоєчасного перерахування військового збору за вересень в сумі 1831,23 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ОСОБА_5 кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58 ОСОБА_5 кодексу України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 86.8 статті 86 ОСОБА_5 кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки-протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення від 01.02.2017 року:

- № НОМЕР_1 форми «Р», яким позивачу визначено грошове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 985429 грн. (в т.ч. 788343,00 грн. - основний платіж, 197086,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції);

- № НОМЕР_2 форми «П», яким позивачу зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 321 798 грн.;

- № НОМЕР_3 форми «В4», яким позивачу зменшено від'ємне значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 22424 грн.;

- № НОМЕР_4 форми «Р», яким позивачу визначено грошове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 395402,5 грн. (в т.ч. 316 322,00 грн. - основний платіж, 79080,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції);

- № НОМЕР_5 форми «ПС», яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 3966 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень рішень (№ НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_5 та № НОМЕР_4 в частині донарахування ПДВ в сумі 91 579 грн. та штрафних санкцій в сумі 22 894,75 грн.), скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення - без змін.

Висновки акту перевірки в частині встановлення порушення позивачем вимог податкового законодавства по податку на прибуток базуються на таких обставинах, встановлених при її проведенні.

Перевіркою встановлено, що позивач для ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності застосовував Національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку та План рахунків бухгалтерського обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291. Показники звіту про фінансові результати з позначенням відповідної клітинки «Звітність складена за МСФЗ» позивачем формувались відповідно до даних бухгалтерського обліку, складеного за П(С)БО.

Згідно із рішеннями Господарського суду Хмельницької області у справах № 924/376/14 та № 924/149/14 ПАТ «Полонський гірничий комбінат» зобов'язаний компенсувати ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56» вартість щебеневої продукції в сумі 10 090 727 грн.

На дати набрання законної сили судовими рішеннями, а саме 27.08.2015 року та 21.09.2015 року відповідно, у позивача виникла дебіторська заборгованість по ПАТ «Полонський гірничий комбінат» в загальній сумі 10 090 727 грн. за неповернений товар (щебеневу продукцію).

У акті перевірки зазначається, що відповідно до вимог пункту 5 П(С)Б 10 «Дебіторська заборгованість», пунктів 5, 8 П(С)Б 15 «Доходи», Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291, позивач зобов'язаний був відобразити вказану дебіторську заборгованість у складі доходу.

Крім того, ПАТ «Хмельницьке Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56» укладено з ТОВ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» договори відступлення права вимоги від 11.04.2016 року № 11.04/16-213 та № 11.04/16-212, згідно яких новому кредитору - ТОВ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» відступається право грошової вимоги з боржника ПАТ «Полонський гірничий комбінат» в загальній сумі 10 236 887 грн. Згідно із умовами цих договорів новий кредитор зобовязується сплатити первісному кредитору відшкодування за відступлення права вимоги за договорами в загальному розмірі 2 800 000 грн.

Відповідно вимог пунктів 5, 8 П(С)БО 15 «Доходи» позивач у квітні 2016 року повинен був віднести дохід в сумі 2 800 000 грн. до складу інших операційних доходів та відобразити це в бухгалтерському обліку, однак в порушення даних норм ним було занижено інші операційні доходи у 2016 році на суму 2 800 000 грн. (стор. 34 акту перевірки).

Зважаючи на що, працівниками податкового органу при обчисленні податку на прибуток за 2015 рік включено суму 10 236 887 грн. до складу інших доходів, а за півріччя 2016 року до складу інших доходів включено суму 2 800 000 грн., що вплинуло на визначення заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за півріччя 2016 року у розмірі 418 116 грн.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 121 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі Закон України № 996-ХІV), публічні акціонерні товариства, банки, страховики, а також підприємства, які провадять господарську діяльність за видами, перелік яких визначається Кабінетом ОСОБА_6 України, складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності.

Підприємства, які відповідно до Закону України № 996-ХІV застосовують МСФЗ, складають і подають податкову декларацію з податку на прибуток підприємств (далі - податкова декларація) згідно з вимогами ОСОБА_5 кодексу України.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ОСОБА_5 Кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень Кодексу.

Підприємства (крім банків), які застосовують МСФЗ, для складання податкової декларації використовують дані бухгалтерського обліку, керуючись при цьому, зокрема, Планом рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291, Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, Положенням про інвентаризацію активів та зобовязань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879 та іншими нормативно-правовими актами з бухгалтерського обліку, норми яких поширюються на підприємства, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за МСФЗ.

З вище викладеного вбачається, що міжнародні стандарти не вимагають якоїсь конкретної нумерації і назв рахунків на відміну від чітких вимог українського законодавства. Стандартами передбачається, що підприємство залежно від власних потреб і специфіки системи обліку вводить відповідні рахунки (субрахунки).

Так, як ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56» є публічним акціонерним товариством, то відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_6 України «Про внесення змін до Порядку подання фінансової звітності» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підприємство повинно складати фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності.

Враховуючи зазначене вище, висновок акту перевірки № 106/22-01-14-01/03448860 від 08.12.2016 року щодо застосування ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56» для ведення бухгалтерського обліку національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку є помилковим та таким, що не підтверджується матеріалами справи.

Зазначені обставини підтверджуються також висновком судово-економічної експертизи від 05.12.2017 року, де зазначається, що в акті перевірки № 106/22-01-14-01/03448860 від 08.12.2016 року працівники податкового органу під час обліку операцій та їх трактування використовували національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, що не відповідає обліковій політиці ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56».

Стосовно висновків акту перевірки № 106/22-01-14-01/03448860 від 08.12.2016 року щодо заниження відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на суму 3 261 450 грн. за 2014 рік, суд звертає увагу на таке.

В акті перевірки зазначається, що ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56» занижено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток на суму 3 261 450 грн. за рахунок:

- заниження інших доходів у рядку ІД декларації з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 24 328 грн. (не включення отриманої поворотної допомоги від осіб, які не є платниками податку на прибуток);

- завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів, робіт, послуг (рядок 05.1СВ декларації з податку на прибуток за 2014 рік) в сумі 166 904 грн.;

- завищення адміністративних витрат (рядок 06.1 АВ декларації з податку на прибуток за 2014 рік) в сумі 3 107 грн.;

- завищено фінансові витрати (рядок 06.3 декларації з податку на прибуток за 2014 рік) у розмірі 1 406 558 грн.;

- занижено інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати (рядок 06.4 ІВ декларації з податку на прибуток за 2014 рік) в сумі 4 838 019 грн.

В аспекті наведеного суд звертає увагу на висновок судово-економічної експертизи, де зазначається, що висновки акту перевірки щодо заниження ПАТ «Хмельницьке ШБУ №56» суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік підтверджується в сумі 3 436 110 грн.

Щодо заниження позивачем доходу за 2015 рік в сумі 10 236 887 грн. і за 1 півріччя 2016 року в сумі 2 800 000 грн., суд звертає увагу на таке.

В акті документальної перевірки зазначено, що перевіркою повноти декларування доходів від усіх видів діяльності встановлено заниження всього в сумі 13 036 887 грн. в тому числі:

- 2015 рік в сумі 10 236 887 грн.;

- за 1 півріччя 2016 року в сумі 2 800 000 грн.

Також зазначається те, що, оскільки Господарський суд Хмельницької області задовольнив вимогу поклажодавця - ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» щодо стягнення із зберігача ПАТ «Полонський гірничий комбінат» суми 10 236 887 грн., тому ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» відповідно до вимог пункту 5 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», пунктів 5, 8 П(С)БО 15 «Доходи» зобовязане відобразити цю дебіторську заборгованість.

Згідно приписів підпункту 134.1 пункту 134.1 статті 134 ОСОБА_5 кодексу обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

ОСОБА_5 кодексу України щодо дати отримання доходів застосовується підприємствами відповідно до МСБО 18 "Дохід", згідно з яким дохід визнається тільки коли є ймовірність надходження до суб'єкта господарювання економічних вигід, пов'язаних з операцією.

Відповідно до МСБО 18 "Дохід", дохід у Концептуальній основі складання та подання фінансових звітів визначено як збільшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді надходження або збільшення корисності активів чи зменшення зобов'язань, що веде до збільшення власного капіталу, крім випадків, пов'язаних із внесками учасників власного капіталу.

Зокрема, міжнародний стандарт бухгалтерського обліку (МСБО) 39 "Фінансові інструменти: визнання і оцінка" встановлює принципи визнання, оцінки та припинення визнання фінансових активів та зобовязань, регулює питання знецінення фінансових активів та облікові принципи хеджування фінансових інструментів.

Фінансовий інструмент - це угода, за якою фінансовий актив виникає у одного підприємства, а фінансове зобовязання чи інструмент власного капіталу - у іншого.

За МСФЗ дебіторська заборгованість, яка виникає за угодами (наприклад, товарна дебіторська заборгованість) є фінансовим активом.

При визначенні фінансових інструментів, одним із яких є фінансовий актив, важливо чітко розрізняти договірний характер відносин між учасниками операції та фінансову природу активів і зобовязань, що виникають у результаті господарських подій. Адже при виникненні, наприклад, нефінансового активу у одного підприємства і грошового зобовязання - в іншого фінансових інструментів не виникає.

Відсутність договірного характеру відстрочених податкових активів і зобовязань також виключає можливість класифікувати їх як фінансові інструменти, оскільки вони фактично є зобовязаннями юридичного характеру.

Оскільки заборгованість в сумі 10 236 887 грн. ПАТ «Полонський гірничий комбінат» перед ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» виникла не на підставі договору, а на підставі рішень Господарського суду Хмельницької області, то вона фактично є зобовязаннями юридичного характеру.

Таким чином, така заборгованість за критеріями визначення не є фінансовим активом в розумінні МСФЗ 39 "Фінансові інструменти: визнання і оцінка".

В розділі 11 «Забезпечення активів» наказу про облікову політику ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56», який є в матеріалах справи зазначено, що не визнається активом умовний актив визначений за МСБО 37 «Оціночні зобовязання, умовні зобовязання, умовні активи».

МСФЗ 37 «Оціночні зобовязання, умовні зобовязання та умовні активи» застосовується у випадку, коли по відношенню зобовязань або активів компанія не може однозначно визначити факт події, яка відбувається або оцінити його з кількісної точки зору.

Умовні активи виникають, як правило, внаслідок незапланованих або інших неочікуваних подій, які уможливлюють надходження економічних вигід до суб'єкта господарювання. Умовні активи не визнаються у фінансовій звітності, оскільки це може спричинити визнання доходу, який може бути ніколи не отриманим. Умовні активи оцінюються регулярно, щоб забезпечити відповідне відображення змін у фінансовій звітності. Якщо з'явилась цілковита впевненість у надходженні економічних вигід, актив і пов'язаний з ним дохід визнаються у фінансовій звітності того періоду, в якому відбувається зміна. Якщо надходження економічних вигід стало ймовірним, суб'єкт господарювання розкриває інформацію про умовний актив.

Враховуючи вище зазначене, ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» обґрунтовано обліковує у 2015 році заборгованість у розмірі 10 236 887 грн. на позабалансовому субрахунку 041 «Непередбачувані активи» як умовний актив, що відповідає вимогам МСФЗ 37 та обліковій політиці підприємства.

До моменту визнання товариством заборгованості у розмірі 10 236 887 грн. активом, МСФЗ та МСБО не вимагають визнавати дохід в бухгалтерському обліку та відповідно відображати його у фінансовій звітності підприємства.

За даними бухгалтерського обліку ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» передана щебенева продукція на відповідальне зберігання у розмірі 1 142 504 грн., що обліковувалась на рахунку 201 «Сировина та матеріали» та станом на 31.12.2015 року підприємством не проводилось її списання.

Пунктом 34 МСБО 2 передбачено, що сума будь-якого часткового списання запасів до їх чистої вартості реалізації та всі втрати запасів повинні визнаватися витратами періоду, в якому відбувається часткове списання або збиток.

Таким чином, у разі виявлення нестачі ТМЦ (за результатами інвентаризації або за іншими документами) підприємство повинно відобразити їх в бухгалтерському обліку в періоді її виникнення.

Враховуючи вище зазначене, ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» повинно було віднести на витрати періоду у 2015 році суму нестачі щебеневої продукції у розмірі 1 142 504,58 грн.

Однак, відповідно розрахунку витрат, які формують фінансовий результат до оподаткування за півріччя 2016 року, що наданий позивачем, сума списаної щебеневої продукції не включалась.

Щодо обліку дебіторської заборгованості в сумі 2 800 000 грн., яка виникла в результаті укладання ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» договорів відступлення права вимоги від 11.04.2016 року № 11.04/16-213 та № 11.04/16-212 з ТОВ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» то, так як в момент укладення договорів відступлення права вимоги (в квітні 2016 року) отримання доходу стає практично безперечним, визнається активом сума заборгованості в сумі 2 800 000 грн.

Таким чином, висновки акту перевірки щодо заниження доходу за 1 півріччя 2016 року в сумі 2 800 000 грн. є такими, що відповідають дійсності.

Також в акті перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення різниць, які виникають відповідно до ОСОБА_5 кодексу України за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року встановлено заниження показника всього на суму 5 601 152 грн.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» у додатку РІ до декларації з податку на прибуток за 2015 рік не відображено повернення поворотної фінансової допомоги особам, які не є платниками податку на прибуток в сумі 4 953 212 грн., що вплинуло у 2015 році на розмір відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток.

Як вбачається із даних декларацій з податку на прибуток, позивач коригував (зменшував або збільшував) фінансовий результат до оподаткування на суму різниць, які виникають відповідно до ОСОБА_5 кодексу України в додатку РІ у розмірі: 2015 рік 17 852 грн., 1 кв. 2016 року - 23 692 грн., півріччя 2016 року - 7 439 424 грн.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ОСОБА_5 кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених ПК України) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 ПК України та чинному на час її подання (пункту 48.1 статті 48 ПК України).

Проведення коригувань на різниці є прямим обовязком платника податку на прибуток, що передбачений підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ОСОБА_5 кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ОСОБА_5 кодексу України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 18 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ОСОБА_5 кодексу України, за операціями, по яких витрати для цілей оподаткування податком на прибуток до 1 січня 2015 року визначалися за датою перерахування коштів на банківський рахунок або в касу контрагента платника податку, і станом на 1 січня у платника податку була наявна кредиторська заборгованість за такими операціями, при розрахунку обєкта оподаткування сума коштів, що була перерахована на банківський рахунок або в касу контрагента платника податку після 1 січня 2015 року, зменшує фінансовий результат до оподаткування.

Протягом 2013-2014 років ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» отримувало поворотну фінансову допомогу згідно із укладеними договорами від ОСОБА_7, ПП «Аграрна компанія 2004», ОСОБА_8.

Загальна сума повернутої поворотної фінансової допомоги становить 5 192 099 грн., з них за наданими поворотними фінансовими допомогами у 2013-2014 роках (3 717 200 + 4 247 812 + 811 200) = 4 953 212 грн.

Таким чином, у додатку РІ до декларації з податку на прибуток за 2015 рік ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» мало відобразити повернення поворотної фінансової допомоги особам, які не є платниками податку на прибуток та зменшити фінансовий результат до оподаткування на суму 4 953 212 грн.

Підпунктом 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 ОСОБА_5 кодексу України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується, зокрема, на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, понад суму резерву сумнівних боргів.

ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» в додатку РІ до декларації за півріччя 2016 року збільшило фінансовий результат до оподаткування на суму 7 436 887 грн. як суму витрат від списання різниці заборгованості перед ПАТ «Полонський гірничий комбінат».

Таким чином, позивачем в декларацію з податку на прибуток за півріччя 2016 року включено суму 7 436 887 грн. до складу інших витрат та одночасно збільшено у додатку РІ до декларації фінансовий результат до оподаткування на таку ж саму суму 7 436 887 грн.

Підсумовуючи зазначене вище, встановлено, що збільшення ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» фінансового результату до оподаткування у додатку РІ до декларації у розмірі 7 436 887 грн., як суму витрат від списання дебіторської заборгованості, є необґрунтованим.

Отже, у висновку судово економічної експертизи від 05.12.2017 року зазначено, що збитковий результат діяльності товариства за І півріччя 2016 року підтверджується в сумі 6 630 618 грн.

Враховуючи вищевикладене, висновки акту перевірки Головного управління ДФС у Хмельницькій області №106/22-01-14-01/03448860 від 08.12.2016 року щодо донарахування ПАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» за півріччя 2016 року податку на прибуток у розмірі 418 116 грн. нормативно та документально не підтверджується.

Таким чином, суд вважає, що податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 форми «Р» про визначення грошового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 985429 грн. (в т.ч. 788343,00 грн. - основний платіж, 197086,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції), підлягає скасуванню в частині збільшення ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 414 806 грн., та в частині застосування до ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 103 701,75 грн.

Вказаний висновок суду підтверджується висновком експертизи, а також розрахунком оскаржуваних податкових повідомлень рішень, здійсненим з урахуванням висновку експерта та наданим позивачем.

Що стосується податкового повідомлення рішення № НОМЕР_2 форми «П» про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 321 798 грн., то суд вважає, що воно прийняте відповідачем протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки порушення, які були покладені в основу прийняття вказаного рішення, спростовуються матеріалами справи та висновком експерта.

Щодо висновків акту перевірки, в частині встановлення порушення позивачем вимог податкового законодавства по податку на додану вартість, суд вважає, що вони відповідають нормам ОСОБА_5 кодексу України, тому прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є законними і не підлягають скасуванню, враховуючи наступне.

На винесення вказаних податкових повідомлень-рішень вплинуло встановлення відповідачем під час перевірки наступних порушень:

1) віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних, складених з порушенням вимог статті 201 ПК України (відсутній код УКТ ЗЕД);

2) віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних, зареєстрованих із порушенням законодавчо встановлених термінів;

3) віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно із касовими чеками, по яким сума платежів перевищує 200 гривень за день (без урахування податку);

4) заниження податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 228 501 грн. з первісної вартості щебеневої продукції, що не використана в господарській діяльності;

5) завищення залишку рядка 24 в декларації по ПДВ за червень 2015 року на суму 39 660 грн., що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно із частиною 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX ОСОБА_5 кодексу України на суму 39 660 грн.

1. Контролюючий орган при проведенні перевірки встановив, що позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість віднесено суми ПДВ по податкових накладних, складених із порушенням вимог пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, а саме: в частині не відображення обов'язкового реквізиту податкової накладної - коду УКТ ЗЕД.

Крім того, встановлено порушення вимог пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України в частині не реєстрації податкових накладних, виписаних при здійсненні операцій з постачання товарів, ввезених на митну територію України, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, в тому числі, код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операції з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 11 Розділу XX Перехідних положень ПК України реєстрації податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають, в тому числі, податкові накладні, виписані при здійсненні операцій з постачання товарів, ввезених на митну територію України, незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Відповідно до вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказами Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379, від 14.01.2014 року № 10, від 22.09.2014 року № 957, від 31.12.2015 року № 1307, встановлено обов'язковість заповнення графи податкової накладної «код УКТ ЗЕД» у разі постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, на всіх етапах постачання таких товарів.

Як видно з матеріалів справи, під час перевірки позивачем не надані будь які документи, що підтверджують походження придбаних товарів.

В акті перевірки зазначається, що за даними Інтернет-ресурсу встановлено, що дані товари іноземного виробництва, а відтак, відображення коду УКТ ЗЕД при їх постачанні в податкових накладних є обов'язковим.

Опис господарських операцій та податкових накладних, що складені із порушенням вищезазначених вимог законодавства, міститься на стор. 61-70 акту перевірки.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції з 01.01.2016 року) податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Водночас, відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту (в редакції ПК України, чинної до 01.01.2015 року).

До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Як видно з матеріалів справи, до податкового органу заяви позивача із скаргами на постачальників щодо надання податкових накладних із порушенням їх заповнення не надавались.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, позивачем протиправно завищено суму податкового кредиту внаслідок віднесення до його складу сум ПДВ по податковим накладним, складеним із порушенням вимог статті 201 ПК України, всього на суму 91 579 грн.

2. В акті перевірки зазначається, що позивачем в порушення пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201, пункту 39 підрозділу 2 розділу XX ПК України протиправно завищено податковий кредит в сумі 53 876 грн., внаслідок віднесення до його складу сум ПДВ по податковим накладним, несвоєчасно зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі: з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше: а) дата списання коштів; б) дата отримання товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, здійснюється не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

Законом України «Про внесення змін до ОСОБА_5 кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 року № 643-VIII внесено зміни з 29.07.2015 року до порядку складання та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Пунктом 39 підрозділу 2 розділу XX ПК України продовжено термін реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 01.07.2015 року по 30.09.2015 року. Для таких податкових накладних/розрахунків коригування встановлено такі строки реєстрації:

- податкові накладні, складені з 1 по 15 день (включно) місяця у період з 01.07.2015 року по 30.09.2015 року, підлягають реєстрації в ЄРПН до останнього дня (включно) місяця, в якому вони були складені;

- податкові накладні, складені з 16 по останній день (включно) місяця у період з 01.07.2015 року по 30.09.2015 року, підлягають реєстрації в ЄРПН до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому вони були складені.

Перевіркою встановлено, що в порушення вищевказаних вимог ПК України контрагентами позивача (постачальниками) зареєстровано податкові накладні всього на суму 62 560 грн. із порушенням законодавчо встановлених термінів їх реєстрації (перелік податкових накладних наведений на стор. 71-73 акту перевірки.)

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в ЄРПН.

Отже, враховуючи вимоги пункту 198.6 статті 198 ПК України право на формування позивачем податкового кредиту по вказаним податковим накладним виникає в тому звітному податковому періоді, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд звертає увагу на те, що під час розгляду податковим органом заперечення до акту перевірки був проведений аналіз податкових накладних, доданих позивачем до заперечення, в результаті якого позивач погодився із правомірністю формування податкового кредиту в сумі 38 477 грн. в результаті віднесення до складу податкового кредиту ПДВ у періоді реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Таким чином, на думку суду, податковим органом правомірно встановлено завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ в сумі 15 399 грн.

3. Згідно із актом перевірки позивачем завищено суму податкового кредиту за рахунок віднесення до його складу сум ПДВ по касовим чекам, по яким сума перевищує 200 гривень за день (без урахування податку), всього на суму 5 694 грн. (з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України), в результаті даного порушення податковим органом донараховано 1244 грн.

Згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної є, зокрема, касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому, з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

Як видно з матеріалів справи, позивачем надані для перевірки переліки касових чеків, суми ПДВ по яким були включені до податкового кредиту та загальна сума отриманого товару/послуг по яким перевищує 200 гривень за день (без урахування податку). Перелік касових чеків міститься на 53-54 стор. акта перевірки.

4. На виконання судових рішень Господарського суду Хмельницької області у справах №924/376/14 та №924/149/14 про зобов'язання ПАТ «Полонський гірничий комбінат» повернути позивачу зі зберігання щебеневу продукцію видані накази. Державним виконавцем відкриті виконавчі провадження з примусового виконання наказів.

Постановою державного виконавця від 14.08.2015 року повернуто виконавчий документ - наказ без виконання, оскільки щебеню, який підлягає передачі на користь позивача не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця від 13.08.2015 року.

Таким чином, позивач у серпні 2015 року був обізнаний про відсутність у ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на відповідальному зберіганні майна (щебеневої продукції) первісною вартістю 1 142 504 грн.

Оскільки щебенева продукція первісною вартістю 1 142 504 грн. не використана в господарській діяльності, позивач зобов'язаний був в серпні 2015 року відповідно до абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України нарахувати податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 228 501 грн., скласти не пізніше 31 серпня 2015 року податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Факт віднесення до податкового кредиту сум ПДВ з вартості щебеневої продукції підтверджується поданими ПАТ "Хмельницьке шляхово - будівельне управління №56" до ДПІ у м. Хмельницькому деклараціями з податку на додану вартість за 2011-2013 роки, реєстрами отриманих та виданих податкових накладних та додатками 5 до декларацій «Розшифровка суми податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

5. Відповідно до частини 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX ПК України передбачено, що сума податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних автоматично збільшується на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року.

Так встановлено, що в декларації з ПДВ за червень 2015 року позивачем задекларовано в рядку 24 суму 515 083 грн.

Фактично за результатами проведеної перевірки із урахуванням виявлених порушень, наведених вище, встановлено завищення вказаного показника на 39 660 грн.

Таким чином, зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на прибуток в розмірі 321 798 грн., податковим повідомленням - рішенням № НОМЕР_2 від 01.02.2017 року пов'язане із податковим повідомленням - рішенням № НОМЕР_1 від 01.02.2017 року, яким відповідач визначив позивачу суму грошового зобов'язання за платежем з податку на прибуток на загальну суму в сумі 985 429 грн., правомірність якого встановлена при розгляді цієї адміністративної справи.

Відповідно до пункту 41 підрозділу 2 розділу XX ПК України, у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку від'ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, до такого платника податку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого від'ємного значення.

У зв'язку з вищевикладеним за результатами перевірки позивача було винесено податкове повідомлення-рішення, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 3 966 грн. (39 660 грн. х 10%).

Враховуючи наведене суд вважає, що відсутні правові підстави для того щоб визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.02.2017 року № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_6 Європи щодо якості судових рішень обовязок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обовязку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та доведений у судовому засіданні дослідженими доказами частково, тому його необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" (29016, вул. Західна Окружна, 1, м. Хмельницький, ) до Головного управління ДФС у Хмельницькій області (29000, вул. Пилипчука, 17 м. Хмельницький, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.02.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, в частині збільшення публічному акціонерному товариству "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 414 806 грн., та в частині застосування до публічного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 103 701,75 грн., в решті податкове повідомлення-рішення залишити без змін.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 01.02.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, яким публічному акціонерному товариству "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 321 798 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" (29016, вул. Західна Окружна, 1, м. Хмельницький, ) судовий збір у розмірі 12 604,59 грн., (дванадцять тисяч шістсот чотири гривні п'ятдесят дев'ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 грудня 2017 року

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_9
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_9