Справа № 808/1974/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/1974/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2017 року

справа № 808/1974/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, суддя Татаринов Д. В.,

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕВС» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що митна вартість товару визначена позивачем у відповідності до статей 49 та 53 Митного кодексу України за основним методом, тобто за ціною угоди. Товариством надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщуються через митний кордон України. Незважаючи на надані документи та відповідні пояснення, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості за резервним (шостим) методом та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, з якими позивач не погодився, вважаючи протиправними, та оскаржив до суду.

В апеляційній скарзі Запорізька митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У запереченнях до апеляційної скарги позивач зазначає, що вартість товару не може визначатися за прас-листом, тому що це не контракт та не угода, він не містить підписів сторін поставки, умов поставки товару. Тому ціни у прас-листі та контракті/інвойсі можуть бути різними. У контракті ціна на товар зазначена вже зі знижками та узгоджена сторонами. Відповідачем у апеляційній скарзі не враховано кількість товару, який було поставлено позивачу. Тож заперечуючи проти застосування знижок на ціну товару, відповідачу порушення пункту VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, не враховує кількість поставленого товару та не здійснює порівняння ціни товару з урахуванням порівнювальних кількостей. Крім того, позивачем при оформленні товару виконано всі необхідні умови Митного кодексу України.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. (частина 2 статті 1 Митного кодексу України)

Згідно зі статтею 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. (стаття 318 Митного кодексу України)

Статтею 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. (стаття 257 МК України)

Згідно зі статтями 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п’ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов’язаних із продавцем осіб для виконання зобов’язань продавця.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. (стаття 51 Митного кодексу України)

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов’язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. (стаття 57 Митного кодексу України,)

Згідно зі статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Нормою частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Матеріалами справи підтверджено, що 03 квітня 2017 року між позивачем та METALSISTEM S.P.A. (Італія) укладено Контракт № 265861 на поставку стелажної системи у роздрібному стані для складського приміщення 40 місць, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару).

Для здійснення митного оформлення товару 15 жовтня 2015 року позивачем по електронній системі MD Office™. MDDeclaration до М/п Запоріжжя-центральний Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 № UA112080/2017/ (реєстраційний номер митниці 009357) довідковий № 4895 згідно графи 7 МД), відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 961649,48 гривень.

Визначення митної вартості товару здійснено позивачем за основним (першим) методом, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Заявлена позивачем митна вартість включає в себе вартість товару згідно рахунків - та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару у позивача не було.

Разом з МД позивачем були надані наступні документи:

-проформа інвойс №265861 від 03 квітня 2017 року;

-лист розяснення від постачальника / виробника б/н від 03 травня 2017 року з специфікацією, що стосується знижок та оферти;

-пояснення про умови поставки EXW Інкотермс 2010;

-загальне положення продажу на 2017 рік від 12 грудня 2016 року;

-довідка №ДТ 0462 від 24 квітня 2017 року з уточненням з приводу транспортно експедиційних послуг;

-рішення суду на попереднє оформлення аналогічного товару від METALSISTEM S.P.A. (Італія) по справі 808/42/17 від 02 березня 2017 року.

25 квітня 2017 року відповідно до статті 53 Митного кодексу України, декларанту предявлена письмова вимога щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Дана вимога передбачала подання декларантом наступних додаткових документів: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

04 травня 2017 року позивач на виконання вимоги митного органу надав відповідачу витребувані додаткові документи, а саме:

-проформа інвойса №265861 від 03 квітня 2013 року;

-лист розяснення від виробника / продавця б/н від 03 травня 2017 року;

-про умови поставки EXW Інкотермс 2010;

-загальні положення продажу на 2017 рік від 12 грудня 2016 року;

-довідку №DT 0462 від 24 квітня 2017 року з уточненням з приводу транспортно експедиційних послуг;

-рішення суду на попереднє оформлення аналогічного товару від METALSISTEM S.P.A. (Італія) по справі 808/42/17 від 02 березня 2017 року.

Після розгляду наданих додаткових документів митним органом визначено, що в додатково наданому листі-роз'ясненні від виробника/продавця б/н від 03 травня 2017 року зазначено, зокрема, що рівень знижок вказаний в Загальних правилах продажу. Додатково наданий додаток до зазначеного листа роз'яснює арифметичний розрахунок цін з врахуванням знижки, але без відповідного обґрунтування самих відсоткових рівнів знижок. При цьому, документ (General Conditions of Sales) містить лише відсоткові рівні дисконту на 2017 рік, але без відповідного обґрунтування самих відсоткових рівнів знижок. Таким чином декларантом не надано обґрунтування і документального підтвердження знижок. Враховуючи вищезазначене, у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. До митного оформлення декларантом додатково надано витяг про умови поставки EXW Інкотермс 2010, але не надано документального підтвердження числового значення такої складової митної вартості товарів як витрати на навантаження, пов'язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Додатково надана довідка від 24 квітня 2017 року № DT0462 з уточненням з приводу транспортно-експедиційних послуг не спростовує сумнів митниці щодо включення до складу митної вартості товару витрат на транспортування до місця ввезення на митну територіюУкраїни у повному обсязі, враховуючи вартість транспортно-експедиторських послуг, оскільки підприємством ПП «ЮНІС-ТЕП» забезпечено перевезення вантажу від пункту завантаження в Італії до Запоріжжя, а документально визначено транспортно експедиторські послуги та винагороду експедитора тільки по території України та не включено відповідні витрати до митної вартості товарів.

05 травня 2017 року митним органом прийнято Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №112080/2017/000037/2 відповідно до графи 31 якого відповідач визначив митну вартість товару, заявленого позивачем до митного оформлення, за резервним шостим методом.

В картці відмови також зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме подання нової ВМД згідно з рішенням про коригування заявленої митної вартості.

На підставі рішення митниці декларант оформив нові ВМД сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем, про що зазначено в графі 47 ВМД.

Коригування проводилося відповідачем за резервним методом, за наявної у митного органу інформації, виходячи з цін прайс - листа постачальника ЕD.Е16 від 01 березня 2017 року та з доповнення до контракту від 03 квітня 2017 року №1 (без врахування знижок), наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Розмір митної вартості товару на рівні 1) 3,5708 Є/кг, 2) 20,1018 Є/кг, 3) 1,1018 Є/кг.

Не погодившись із рішенням Запорізької митниці ДФС та карткою відмови у митному оформлені товару за ціною угоди, позивач оскаржив їх до суду.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. (стаття 54 Митного кодексу України)

Згідно зі статтею 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов’язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. (частини 4 та 5 статті 54 Митного кодексу України)

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. (частина 3 статті 53 Митного кодексу України)

Таким чином, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов’язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов’язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Матеріалами справи підтверджено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

За приписами частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем заявлено митну вартість товару за ціною, яка фактично сплачена позивачем за придбаний товар, тож твердження Запорізької митниці на визначення митної вартості без урахування знижок, колегія суддів ставиться критично, оскільки вони суперечать нормам статті 49 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 21.12.2017 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду відповідно до статей 327-331 КАС України.

Повне судове рішення складено 22.12.2017 року.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко