Справа № 815/5621/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5621/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Одеськійобласті, в якому позивач просив:

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області щодо ФОП ОСОБА_3 на підставі акту документальної планової виїзної перевірки №180/15-32-13-07/НОМЕР_1 від 20.03.2017 року наступні податкові повідомлення-рішення, вимоги, рішення:

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 26998,40 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 1655,07 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 413,77 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 510,00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 17291,63 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 4322,91 грн.;

-вимогу про сплату боргу/недоїмки від 03.04.2017 р. № Ф- ГУ ДФС в Одеській області сума 35104,43 грн.

-рішення від 03.04.2017 № НОМЕР_2 ГУ ДФС в Одеській області сума 6477,55 грн.

В обґрунтуванняпозовних вимог позивач зазначив, що відповідач провів планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності достовірності повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р.

За результатами перевірки відповідач склав акт №180/15-32-13-07/НОМЕР_1 від 20.03.2017 р.

07.04.2017 р. позивач отримав оформленні на основі акту перевірки податкові повідомлення рішення, вимогу та рішення.

Позивач зазначив, що всі донарахування податків зборів та штрафних санкцій базуються на єдиному твердженні про те, що заниження доходу у 2015-2016 роках відбулося внаслідок не включення до суми валового доходу суми надходжень на розрахункові рахунки торгівельної виручки від продажу товарів з урахуванням розміру готівкових коштів які фактично проведені через реєстратор розрахункових операцій та не включення до суми валового доходу суми надходжень виручки через платіжний термінал але не проведеної через реєстратор розрахункових операцій.

Позивач вважає, що прийняті відповідачем оскаржувані рішення прийнятті з порушенням норм права, а тому належать до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.4-11).

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та не погодився з доводами позивача, вважає, що позов не належить до задоволення та просив відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.76-78).

Представник відповідача в обґрунтування відзиву зазначив, що посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. За результатами перевірки встановлені порушення позивачем податкового законодавства.

Крім того в порушення позивачем вимог п.1 ст. 3 Закону України №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 р. №637, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за №40/10320 ФОП ОСОБА_3 не проведено через реєстратор розрахункових операцій розрахункові операції за перевіряє мий період на загальну суму 120365,44 грн. в тому числі за 2015 р. на суму 93368,04 грн. за 2016 р. на суму 26997,40 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 зареєстрований, як фізична особа підприємець у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державної Реєстраційної служби України 09.07.1997 р. за №123469, код основного виду економічної діяльності 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування напоями та тютюновими виробами.

Позивач перебуває на обліку у Білгород-Дністровському відділенні Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області

На підставі наказу в.о. Начальника ГУ ДФС в Одеській області №460 від 28.02.2017 р., головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків та зборів проведена перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності достовірності повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р., правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р..

За результатами перевірки складено акт №180/15-32-13-07/НОМЕР_1 від 20.03.2017 р.(а.с.13-29) в якому зафіксовані порушення позивачем податкового законодавства України, а саме:

-п.177.2 ст.177 ПК України, в наслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 17291,63 грн.;

-п.177.2 ст.177 ПК України в наслідок чого донараховано військового збору у сумі 1655,07;

-п.51.1 ст.51, п.п. «б» п.176.2 ст.176 ПК України та п.3.11 Порядку заповнення податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу , нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом МФУ 13.01.2015 р. №4 внаслідок чого встановлено подання з помилками податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за ІІ квартал 2015 р.;

-п.2 ст.7, п.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р.№2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» внаслідок чого донараховано єдиного соціального внеску в сумі 35104,43 грн.;

-п.1 ст. 3 Закону України №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 р. №637, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за №40/10320 ФОП ОСОБА_3 не проведено через реєстратор розрахункових операцій розрахункові операції за перевіряє мий період на загальну суму 120365,44 грн. в тому числі за 2015 р. на суму 93368,04 грн. за 2016 р. на суму 26997,40 грн.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв:

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 26998,40 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 1655,07 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 413,77 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 510,00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 17291,63 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 4322,91 грн.;

-вимогу про сплату боргу/недоїмки від 03.04.2017 р. № Ф- ГУ ДФС в Одеській області сума 35104,43 грн.

-рішення від 03.04.2017 № НОМЕР_2 ГУ ДФС в Одеській області сума 6477,55 грн.

До даних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно з п. 177.10 ст. 177 України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Тобто, чинними нормами податкового законодавства передбачено обовязок фізичної особи - підприємця документально підтверджувати витрати, пов'язані з господарською діяльністю для визначення обєкта оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Відповідно до пп.5, 6 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №481від 16.09.2013р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013р. за №1686/24218 (зі змінами та доповненнями) самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня. Згідно з п.5 означеного Порядку записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки,протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Строки проведення переказу за допомогою платіжних інструментів, крім встановлених пунктами 8.1-8.4 цієї статті, визначаються правилами платіжної системи та договорами, що укладаються між учасниками та користувачами платіжної системи.

Згідно з ч.1 розділу ІІ Постанови Національного банку України №705 від 05.11.2014 р. емісія електронних платіжних засобів у межах України проводиться виключно банками, що уклали договір з платіжною організацією платіжної системи та отримали її дозвіл на виконання цих операцій (крім банків, які здійснюють емісію електронних платіжних засобів для використання в межах цих банків).

Враховуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, суд вважаєнедоведеними твердження відповідачапро те, що заниження позивачем доходу у 2015-2016 роках відбулося внаслідок не включення до суми валового доходу суми надходжень на розрахункові рахунки торгівельної виручки від продажу товарів з урахуванням розміру готівкових коштів які фактично проведені через реєстратор розрахункових операцій та не включення до суми валового доходу суми надходжень виручки через платіжний термінал але не проведеної через реєстратор розрахункових операцій.

Відповідно до акту перевірки відповідач встановив відсутність проведення операцій через реєстратор розрахункових операцій позивачем на підставі виписок по розрахунковим рахункам (№9947 Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк м. Одеса; №8274 (філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк).

Суд встановив, що представники контролюючого органу не провели детальне дослідження договорів та первинних документів щодо термінів та розміру коштів які були проведені через термінал та надходили на розрахунковий рахунок позивача.Адже відповідно до ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»строки проведення переказу за допомогою платіжних інструментів можуть визначатися укладеними договорами.

Таким чином, банківські виписки по розрахунковим рахункам не є основним та беззаперечним доказом того, що вчинив вказані вище правопорушення.

При цьому суд зазначає, що в банківському звіті відображені дати, коли безготівкові кошти від виручки надходять на банківський рахунок позивача, проте це не є прямим свідченням того, що дати надходження сум на банківський рахунок позивача співпадають із датами списання цих коштів з електронної карти покупця та відповідного отримання позивачем виручки, в той час як інших доказів щодо цього факту відповідач не надав. За даних обставин суд вважає, що відповідач не виконав обовязок довести правомірність свого рішення. Адже відповідно до ч.2 ст.77 КАС України: «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин».

Так, в акті перевірки не міститься посилань на те, що податковий орган здійснював перевірку договору укладеного між позивачем та банком. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що такий договір впродовж проведення перевірки не досліджувався. Також до акту перевірки не надані копії первинних документів завірених належним чином які б підтверджували факти детального дослідження проходження таких коштів через термінал РРО та зараховувалися на розрахунковий рахунок позивача тобто докази порушення позивачем податкового законодавства відсутні.

За таких обставин суд вважає необґрунтованим донарахування податку на доходи фізичних осіб та встановлення порушення позивачем п.1 ст.7 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій».

Щодо збільшення суми грошового зобовязання за платежем-військовий збір суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.1.2,1.3 п.16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України обєктом оподаткування військового збору є доходи визначені статтею 163 ПК. Ставка військового збору становить 1,5 відсотків від обєкта оподаткування. Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку визначений статтею 164 ПК України.

Так, відповідно до п.п.164.1.3, п.164.1, ст.164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно з статтею 177 ПК України та доходів отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно з статтею 178 ПК України. Обєктом оподаткування фізичної особи підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формах) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПК України)..

Оскільки , вище по тексту суд зробив висновок про необґрунтованість донарахування суми податку на доходи та з урахуванням того, що при його вирахуванні береться за основу сума доходу, суд вважає, що відповідно донарахування військового збору також є необґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення, оскільки відповідач прийняв оскаржувані рішення всупереч норм права без ретельного зясування усіх обставин справи.

Відповідно до п.3.ч.2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вониобґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 6, 14, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області щодо ФОП ОСОБА_3 на підставі акту документальної планової виїзної перевірки №180/15-32-13-07/НОМЕР_1 від 20.03.2017 року наступні податкові повідомлення-рішення, вимоги, рішення:

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 26998 (двадцять шість тисяч девятсот девяносто вісім),40 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 1655(одна тисяча шістсот пятдесят пять),07 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 413(чотириста тринадцять),77 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 510(пятсот десять),00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 17291(сімнадцять тисяч двісті девяносто одна),63 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 03.04.2017 р. № ГУ ДФС в Одеській області на суму 4322(чотири тисячі триста двадцять дві),91 грн.;

-вимогу про сплату боргу/недоїмки від 03.04.2017 р. № Ф- ГУ ДФС в Одеській області сума 35104(тридцять пять тисяч сто чотири),43 грн.

-рішення від 03.04.2017 № НОМЕР_2 ГУ ДФС в Одеській області сума 6477(шість тисяч чотириста сімдесят сім),55 грн.

3.Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 судові витрати у сумі 922 (девятсот двадцять дві),64 грн.

4. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

5. Позивач- Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , адреса: 67700, АДРЕСА_1; реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1.

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; .

Повний текст рішення складений та підписаний 29 грудня 2017 року.

Суддя О.Я. Бойко

.