Справа № 205/5600/17
Суддя: Скрипник К. О.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/5600/17
П О С Т А Н ОВ А 5600/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Скрипник К.О.

при секретарі Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку, визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 30 серпня 2017 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 03 серпня 2017 року інспектором роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, а саме, порушення ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача штрафу. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України. Позивач просив поновити строк оскарження постанови, визнати дії інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2017 року; справу закрити.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, згідно письмових заперечень, позовну заяву не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АР № 133238 від 03 серпня 2017 року, прийнятою інспектором роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. (а.с.6).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 24 червня 2017 року о 14.00 год., в м. Дніпро по вул. Набережна Заводська, виїжджаючи з прилеглої території здійснив рух прямо, чим порушив вимогу знаку 4.2. «Рух праворуч», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова складена з порушенням норм законодавства, а обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що під час складення постанови йому не було надано доказів скоєння адміністративного правопорушення, не було розяснено його права, а також порядку оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

З відеозапису з камери розташованої на форменому одязі поліцейського, який здійснювався при складанні постанови від 03 серпня 2017 року, не можливо встановити порушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не видно знак 4.2. «Рух праворуч».

Також, заперечення, які надані відповідачем не містять посилань на докази скоєння позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, обєкт правопорушення в складі адміністративного правопорушення відсутній, що виключає в даному випадку адміністративну відповідальність ОСОБА_1.

Крім того, частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Викладене, на думку суду, свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП України в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірки законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлений судом.

Суд вважає, що є всі підстави для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, оскільки позивачем була подана скарга в орган, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, а тому строку пропущений позивачем з поважних причин (а.с.10).

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і тому відповідно до п.1 ч.1 ст.242 КУпАП постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 122 ч.1, 247 ч.1п.1 КУпАП, ст. ст. 7, 8, 11, 17, 70, 71, 86, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку, визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову АР № 133238 від 03 серпня 2017 року, складену інспектором роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Ленінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.О. Скрипник