Справа № 820/4997/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

20 грудня 2017 р. справа№820/4997/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Воронковій К.П..,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Соляник І.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 №28 про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на капітана поліції ОСОБА_3, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2017 року № 80 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_3, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.02.2017.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 №28, а також від 07.02.2017 № 80 о/с про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на капітана поліції ОСОБА_3, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на посаді. Також позивач зазначив, що 12.10.2017 позивача було ознайомлено з оскаржуваним наказом.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Соляник І.В. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що за результатами службового розслідування в діях позивача виявлено ознаки грубого порушення службової дисципліни, оскільки керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, рівно як і під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є недопустимим для діючого працівника поліції.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Соляник І.В. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.08.2002 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, наказом від 06.11.2015 року звільнений зі служби в органах внутрішніх справ, 07.11.2015 був прийнятий на службу до поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2017 № 80 о/с "По особовому складу" звільнено позивача зі служби в поліції згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_3, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 07.02.2017 (а.с.14).

Вказаний наказ було прийнято за результатами наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 №28, яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, у зв'язку з порушенням вимог ч.1 ст.8, ст. ст.18,64 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі висновків службового розслідування.

Не погоджуючись із позицією та наказами відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Спірні накази прийняті за результатами службового розслідування.

Так, 06.12.2016 наказом начальника ГУ НП в Харківській області №1245 призначено службове розслідування відносно позивача.

За результатами проведеного службового розслідування у відношенні капітана поліції ОСОБА_4, старшого інспектора СРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області складено висновок від 05.10.2017, в якому встановлено, що 05.12.2016 о 00 год. 30 хв. старший інспектор СРПП Харківського ВП капітан поліції ОСОБА_3 біля буд. № 316 - е по пр. Гагаріна в м. Харків, керуючи автомобілем "ВАЗ - 2108", н.з. НОМЕР_2, при зміні напрямку руху, здійснивши поворот ліворуч, не включив світловий покажчик повороту, у зв'язку з чим був зупинений працівниками поліції: поліцейським роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові капралом поліції ОСОБА_5 та командиром роти №9 батальйону №4 УПП у м. Харкові майору поліції ОСОБА_6

При перевірці документів у водія ОСОБА_3 також був відсутній при собі поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також під час спілкування, як пояснили працівники поліції, у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з цим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за процедурою передбаченою законодавством, а саме на місці за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» чи в наркологічному центрі, ОСОБА_3 погодився пройти на місці у присутності двох свідків. Алкотестер зафіксував результат 2,36 проміле. Свідки в своїх поясненнях також зазначили, що ОСОБА_3 перебував з ознаками сп'яніння, а саме мав порушену координацію рухів, хитку ходу та дуже повільно розмовляв.

За порушення вимог п. 9.2, 2.1 Правил дорожнього руху командиром роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові майором поліції ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП., та поліцейським роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові капралом поліції ОСОБА_5 за порушення вимог п. 2.9 "а" ПДР у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою повного та всебічного проведення службового розслідування опитано старшого інспектора СРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3, який пояснив, що з 02.12.2016 він знаходиться на лікуванні в Мереф'янській ЦРЛ з діагнозом гострий бронхіт. Для лікування йому було виписані ліки у вигляді уколів, а саме «Еуфілін», «Новокаїн» та інші, назвати які на момент надання пояснень він не зміг. У період з 04.12.2016 по 05.12.2016 він ніяких алкогольних напоїв не вживав та вважає, що алкотестер зафіксував результат у 2,36 проміле у зв'язку з вживанням медичних препаратів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов'язує поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу.

Згідно ч. 1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, наведеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС України, який, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону, застосовується до поліцейських в тій частині, що не суперечить цьому Закону, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС України, підпорядкованих йому органів і підрозділів і Присяги.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту ОВС України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Водночас, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи надано належним чином завірену, з проставленням гербової печатки суду та оригіналу підпису судді копію постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 по справі №646/13171/16-ц про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до постанови суду, відносно ОСОБА_3 закрито провадження по адміністративній справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Зазначена постанова набрала законної сили - 27.03.2017, про що на копії постанови є відповідна відмітка (а.с.36-38).

Відповідно до ч.4, ч. 6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з зазначеної постанови суду від 15.03.2017 по справі №646/13171/16-ц, судом визначено, що в обґрунтування факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння Управлінням національної поліції до суду надано відеозаписи відеокамер наряду поліції.

При дослідження зазначених відеозаписів суд у вказаній постанові зазначив, що вказаний відеозапис свідчить, що на них зафіксовано факт зупинки транспортного засобу і спілкування водія з інспектором поліції, при цьому звук самої розмови відсутній. Крім того, судом у вказаній постанові зазначено, що що на наданих відеозаписах відсутня процедура обстеження водія на стан алкогольного сп'яніння і наявність при цьому свідків, дані яких внесені в протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, обставини, які встановлені постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 по справі №646/13171/16-ц спростовують висновки службового розслідування щодо наявності порушень в діях ОСОБА_3

Щодо порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху п.п.9.2 (Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку) та п.п.2.1 (відсутність при собі полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), у зв'язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд зазначає, що самі по собі такі порушення є незначними та не можуть бути підставою для звільнення поліцейського з посади.

Щодо доводів представника відповідача про наявність в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 по вказаній справі іншого змісту, суд не бере до уваги, оскільки на наданій представником позивача копії постанови міститься оригінал підпису судді та гербова печатка суду, відтак, такий доказ є належним та допустимим.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірні накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 №28 та від 07.02.2017 №80 о/с про звільнення позивача підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на посаді.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до ч. 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку, а саме: весь час вимушеного прогулу, а відтак, оскільки незаконне звільнення позивача спричинило вимушений прогул, середній заробіток підлягає стягненню на користь позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується, зокрема, при обрахуванні вимушеного прогулу ( пп."з" п.1 розділу 1 Порядку).

Згідно довідки від 10.11.2017 №1558, виданої, в силу приписів вказаної постанови Кабінету Міністрів України управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області, встановлено, що середньоденне грошове забезпечення позивача складало 230,23 грн..

Судовим розглядом встановлено, що період вимушеного прогулу починається з дня звільнення позивача - з 07.02.2017 та закінчується днем ухвалення судового рішення - 20.10.2017, що у сукупності складає - дні 218 дні ( лютий 2017 - 16 днів, березень 2017 - 22 дні, квітень 2017 р. - 19 днів, травень 2017 р. - 20 днів, червень 2017 р. - 20 днів, липень 2017 р. - 21 день, серпень 2017 р. - 22 дні, вересень 2017 р. - 21 день, жовтень 2017 р. - 21 день, листопад 2017 р. - 22 дні, грудень 2017 р. - 14 днів).

Виходячи з середньоденного грошового забезпечення позивача, яке зазначено у вищевказаній довідці, помноженого на кількість днів вимушеного прогулу, суд зазначає, що належна сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 50190,14 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Водночас, суд зазначає, що постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 07.02.2017 та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.01.2017 №28.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2017 № 80 о/с.

Поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 07.02.2017.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (код 40108599, поштовий індекс 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5) на користь ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) грошове забезпечення на час вимушеного прогулу у розмірі 50190,14 грн. грн. (п'ятдесят тисяч сто дев'яносто гривень 14 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 07.02.2017 та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 січня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.