Справа № 201/17671/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/201/475/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Дніпра про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. № 3 - 8).

08.12.2017р. ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. було відкрито скорочене провадження у адміністративній справі № 201/17671/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. № 15).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.12.2003р. на підставі Постанови ВРУ «Про звільнення суддів» № 1396/1У від 11.12.2003р. вона була звільнена з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку із поданням заяви про відставку та набула статус судді у відставці.

З січня 2004р. позивачці було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі діючих на той час ст. 43 Закону України «Про статус суддів» №2862-Х11 від 15.12.1992р. і ст. 138 ч. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010р. без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з правом на його перерахунок.

Останній перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Пенсійним фондом був зроблений за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2017р. на підставі довідки апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-525-С від 21.12.2016р. про заробітну плату.

В довідці не були вказані дані про розмір матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1/12 посадового окладу працюючого на відповідній посаді судді, яка згідно ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №1402-У111 від 02.06.2016р. одноразово на рік нараховується судді при оформленні відпустки. Тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачці, як судді у відставці було нараховано в меншій сумі.

Оскільки відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №1402-У111 від 02.06.2016р. при наданні щорічної оплачуваної відпустки виплачується суддівська винагорода та допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, на яку відповідно до ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нараховувався ЄСВ, позивачка звернулась до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про надання довідки про складові суддівської винагороди із включенням до неї допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

08.09.2017р. їй була видана довідка №7-270-С про те, що станом на січень 2017р. розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді в апеляційному суді Дніпропетровської області складає: оклад - 17600 грн.; доплата за вислугу років (60%) - 10 560 грн.

Крім суддівської винагороди щорічно, працюючим суддям, відповідно до ст. 1З6 Закону України від 02.06.2016р. №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу;

в 2017 році - 17600 грн. 1/12 допомоги на оздоровлення складає 1466 грн. 67 коп.

Позивачка звернулася до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надала довідку апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.09.2017р. №7-270-С про розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення.

За результатами розгляду звернення позивачки ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі у своєму листі від 13.09.2017р. відмовило у проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, мотивуючи тим, що допомога не віднесена до суддівської винагороди і згідно Закону України № 1402-УІІІ від 02.06.2016р. судді у відставці, які не проходили кваліфікаційне оцінювання, розмір грошового утримання визначається із суддівської винагороди.

ОСОБА_1 вважає такі дії ЦОУ ПФУ про відмову у здійсненні їй перерахунку грошового утримання протиправними, тому що останні порушують її конституційне право на належне матеріальне забезпечення судді у відставці.

18.12.2017р. до суду надійшли заперечення ЦОУ ПФУ в м. Дніпропетровську (а.с. № 18), в яких відповідач (в особі представника управління) просив суд в задоволені позову відмовити з огляду на наступне.

З 01.03.2007р. позивачці було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України "Про статус суддів".

23.12.2016р. позивачка звернулась до Управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.12.2016р. № 7-525-С.

На підставі поданої заяви та доданої до неї довідки, Управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачки з 01.01.2017р. в розмірі 88 % зарплати працюючого на відповідній посаді судді.

Позивачка 08.09.2017р. звернулась до Управління з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1/12 посадового окладу судді на підставі довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.09.2017р. № 7-270-С. Листом Управління від 13.09.2017р. № А-220 позивачка повідомлена про відсутність підстав для проведення зазначеного перерахунку.

30.09.2016р. набрав чинності ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. № 1402-УІІІ. Частиною 4 статті 142 якого встановлено: у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Пунктом 2 статті 135 цього Закону передбачено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017р. № 5-1) до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановленого зразка (додаток 2); звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до додатку 2, складовими суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, є: посадовий оклад; доплата за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді; доплата за науковий ступінь; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Статтею 136 Закону зазначено, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

З урахуванням вищезазначеного, допомога на оздоровлення не віднесена до суддівської винагороди та не може бути врахована при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що вимога ОСОБА_1 провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням допомоги на оздоровлення при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді є необґрунтованою (а.с. № 18).

Згідно з п. 10 ч.1 перехідних положеннь КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Тому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 257 КАС України спрощене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 5 КАС України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.12.2003р. на підставі Постанови ВРУ «Про звільнення суддів» № 1396/1У від 11.12.2003р. вона була звільнена з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку із поданням заяви про відставку та набула статус судді у відставці.

З січня 2004р. позивачці було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі діючих на той час ст. 43 Закону України «Про статус суддів» №2862-Х11 від 15.12.1992р. і ст. 138 ч. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010р. без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з правом на його перерахунок.

Останній перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Пенсійним фондом був зроблений за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2017р. на підставі довідки апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-525-С від 21.12.2016р. про заробітну плату.

В довідці не були вказані дані про розмір матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1/12 посадового окладу працюючого на відповідній посаді судді, яка згідно ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №1402-У111 від 02.06.2016р. одноразово на рік нараховується судді при оформленні відпустки. Тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачці, як судді у відставці було нараховано в меншій сумі.

Оскільки відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №1402-У111 від 02.06.2016р. при наданні щорічної оплачуваної відпустки виплачується суддівська винагорода та допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, на яку відповідно до ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нараховувався ЄСВ, позивачка звернулась до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про надання довідки про складові суддівської винагороди із включенням до неї допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

08.09.2017р. їй була видана довідка №7-270-С про те, що станом на січень 2017р. розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді в апеляційному суді Дніпропетровської області складає: оклад - 17600 грн.; доплата за вислугу років (60%) - 10 560 грн.

Крім суддівської винагороди щорічно, працюючим суддям, відповідно до ст. 1З6 ЗУ від 02.06.2016р. №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу;

в 2017 році - 17600 грн. 1/12 допомоги на оздоровлення складає 1466 грн. 67 коп.

Позивачка звернулася до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надала довідку апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.09.2017р. №7-270-С про розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення.

За результатами розгляду звернення позивачки ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі у своєму листі № А-220 від 13.09.2017р. відмовило у проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, мотивуючи тим, що допомога не віднесена до суддівської винагороди і згідно Закону України № 1402-УІІІ від 02.06.2016р. судді у відставці, які не проходили кваліфікаційне оцінювання, розмір грошового утримання визначається із суддівської винагороди (а.с. № 11).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В силу вимог статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Проголосивши незалежність і недоторканість суддів, Конституція України передбачила однією з гарантій цієї незалежності право судді на відставку (п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України).

Отже, зміст поняття «право на відставку» слід розуміти як одну із позитивних підстав припинення суддею своїх повноважень з одночасним гарантуванням отримання належного матеріального забезпечення як складової соціальних гарантій незалежності суддів.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезд. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому в п. 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив про те, що при прийнятті нових законів та інших нормативних актів або внесенні змін до них не допускається скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

В п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007р. №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів». Згідно ч. І статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів и діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансували судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення, незалежного правосудця,

Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010р. в редакції, що діяла на час призначення позивачці, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, а також в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-УІІІ від 02.06.2016р., на норми якого посилається Пенсійний фонд у відповіді на звернення ОСОБА_1, питання матеріального забезпечення суддів регулюється IX розділом цих Законів «Забезпечення суддів».

Перелік складових суддівської винагороди містяться у ст. 133 ЗУ №2453-VІ від 07.07.2010р. та у ст.135 ЗУ №1402-УІІІ від 02.06.2016р. «Про судоустрій і статус суддів» розділу IX «Забезпечення суддів».

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-Vl від 07.07.2010р. (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Виплату матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-УІІІ (IX розділ), тобто виплата матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

До того ж, відповідно до п.п. 2.3.3 діючої Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату №5 від 13.01.2004р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. №114/8713, матеріальна допомога на оздоровлення, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус судді, складовими якого є: соціальне та побутове забезпечення, визначається виключно Законами України.

Це кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 8 Закону України «Про оплату праці», згідно з якими, умови, розмір оплати праці судці визначається Законами.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошевого утримання суддям у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні /перерахунку/ щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, й виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч. З ст. 141 Закона України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з матеріальної допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, матеріальна допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до роз'яснень в п.п. 5 - 7 Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. №8-рп/2005, справа №1-21, щомісячне довічне грошове утримання судді є різновидом пенсійного забезпечення. Тому норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розповсюджуються і на суддів при призначенні вказаного утримання з особливостями, передбаченими Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. та послідуючими змінами.

Матеріальна допомога віднесена до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчіть копія довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7- 270-С від 08.09.2017р., згідно якої суддівська винагорода працюючого судді на відповідній посаді в апеляційному суді Дніпропетровської області з урахуванням виплати 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення станом на серпень 2017р. складає 29 626 грн. 67 коп., яка має систематичний характер, включена в оподатковуваний доход судді, входить до фонду оплати його праці, тобто є складовою винагороди судді.

Це узгоджується і з положеннями пенсійного законодавства України. Так ст. 66 ЗУ № 1788-ХП «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці /виплат, доходу/, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, з яких справляються страхові внески /сбори/ до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку /виплат, доходу/.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вад 09.07.2003р. №1058-ІУ визначені виплати /доходи/, що враховуються в заробітну плату /дохід/ застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу /заробітної плати/ враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані /обчислені/ та сплачені страхові внески, суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином матеріальна допомога на оздоровлення, яка виплачується суддям, є: складовою оплати праці судді; включена в фонд оплати праці як для робітників бюджетної сфери; нормативно визначений її розмір; носить системний характер її виплати; вона обкладається єдиним страховим внеском за ставками, встановленими для заробітної плати.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток /дохід/ застрахованої особи для обчислення пенсій навіть незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012р. №21-430а11 та від 06.11.2013р. № 21-350а13.

Згідно вимог статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку надання та оформлення документів відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, на органи Пенсійного Фонду, що призначають пенсії, покладено обов'язок перевіряти зміст і належне оформлення наданих документів для призначення (перерахунку) пенсій, перевірка обґрунтованості їх видачі.

Стаття 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює перерахунок раніше призначених пенсій. Він проводиться на підставі документів про заробіток додатково наданих пенсіонерам.

Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органа, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Оскільки позивачка мала право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 посадового окладу матеріальної допомоги на оздоровлення при здійсненні останнього перерахунку ще у січні 2017р., то відмова пенсійного органу є неправомірною.

Отже, Пенсійний фонд, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги судді у відставці, всупереч частині 2 статті 19 Конституції України діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією України і Законом України «Про судоустрій та статус суддів», своєчасно не перевірив правильність виданих довідок апеляційним судом Дніпропетровської області без урахування 1/12 посадового окладу на оздоровлення.

За встановленого, суд дійшов висновку, що дії Пенсійного фонду щодо відмови у проведенні перерахунку позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплати 1/12 посадового окладу є протиправними.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно до ч. 1 ст. 139 КАС України вважаю за необхідне присудити на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про оплату праці» Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановами ВС від 20.02.2012р. №21-430а11 та від 06.11.2013р. № 21-350а13, Рішенням КСУ від 11.10.2005р. №8-рп/2005 у справі №1-21, п.10.ч.1 ст. 4, ст. ст. 9, 77, 139, ч.3 ст. 241, ст.ст. 242, 244-246, 257, ч. 1 ст. 263, ст. ст. 295, 297 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суддя,

ВИРІШИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Дніпра про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Дніпро щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 посадового окладу матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-У1 та норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016 на підставі поданої заяви.

Зобов'язати Центральне Об'єднане Управління Пенсійного Фонду України м. Дніпро здійснити перерахунок у бік збільшення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-У1 з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016 із збереженням 88% суддівської винагороди з 01.09.2017р., включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 1/12 посадового окладу судді згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-270-С від 08.09.2017р., виходячи із заробітної плати станом на серпень 2017 року та проводити його виплату без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання та із урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Центрального Об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Дніпро за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Ткаченко