Справа № 757/56048/17-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєва М. Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України, зобов'язати Пенсійний фонд України забезпечити довічне конституційне право позивача на отримання призначеної йому пенсії при проживанні у м. Донецьку; визначити на підконтрольній Україні території управління ПФУ з повноваженнями обслуговування позивача та поновити виплату призначеної позивачу пенсії з урахування всього терміну її невиплати.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Судом встановлено, що позивач з квітня 2017 року позивач не отримує призначену йому пенсію. Як вказує позивач, це сталося після припинення її виплати територіальним Управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя через скасування довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. За такі обставини позивач був вимушений повернутися до місця свого постійного проживання у Київському районі м. Донецьк, територія якого визначена територією України, де дотепер не закінчена АТО та державна влада тимчасове не здійснює свої повноваження.

11.07.2017 року позивач направив до Пенсійного фонду України заяву щодо забезпечення виплати призначеної позивачу пенсії та визначення територіального управління ПФУ з повноваженнями обслуговування при проживанні у м. Донецьку.

Позивач отримав у відповідь на своє звернення, копію листа від 17.07.2017 року про надсилання його заяви до Головного управління ПФУ в Запорізькій області для розгляду та надання відповіді.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог щодо можливості визначення на підконтрольній Україні території управління ПФУ, яке буде здійснювати його обслуговування, посилається на постанову правління Пенсійного фонду України «Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників» від 12.05.2015 року № 9-1 та зазначає, що відповідно до цієї постанови обслуговування страхувальників, які перебувають на обліку в управліннях фонду, що тимчасово не здійснюють свої повноваження на період проведення антитерористичної операції здійснюють у Донецькій області об'єднані управління фонду, зокрема за місцем проживання позивача - це Красноармійське управління Пенсійного фонду України (м.Покровськ).

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (надалі - Закон №1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Відповідно до частини першої ст. 5 Закону №1706-VII, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно з частиною третьою ст. 7 Закону №1706-VII, громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою КМУ від 7 листопада 2014 р. № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до п. 8 якого, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 1.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (надалі - Порядок), зокрема заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Згідно з п. 1.7. Порядку, зокрема днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до п. 2.8. Порядку, зокрема поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: 1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення; 2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу; 3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім'ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім'ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо). Особи, які одержували пенсію від інших органів і звертаються до органів, що призначають пенсію, надають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання.

Згідно з п. 2.9. Порядку, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

А відповідно до п. 4.12. Порядку, при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п'яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

З урахуванням викладеного вище, судом встановлено, що в даному випадку відсутній спір щодо наявності у позивача права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У той же час, суд дійшов висновку, що оскільки позивача було знято з обліку як внутрішньо переміщену особу, підстави для продовження виплати відповідачем пенсії позивачу відсутні.

Згідно з частиною першою ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Тобто, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини першої ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 10 квітня 2012 року №21-1115во10 у справі за позовом Акціонерного товариства «Санофі-Авентіс Франція» до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: Державне підприємство «Державний фармакологічний центр Міністерства охорони здоров'я України», Відкрите акціонерне товариство «Фармак», Компанія «Мілі Хелскере Лімітед», Компанія «Новахім Індастріз Лімітед» про визнання протиправними та скасування рішень, відповідно до статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень. Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Будь-які докази звернення позивача до відповідача із заявою про поновлення виплати/призначення пенсії у зв'язку зі зміною місця реєстрації та доданими до неї документами, визначеними в Порядку, в матеріалах справи відсутні, тому, відповідач, зупинивши нарахування та виплату пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо відмови позивачу у задоволенні адміністративного позову, оскільки його право не порушено.

На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.2, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 44, 46, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 165, 167, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Остапчук Т.В.