Справа № 9901/8/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

22.12.2017 Київ П/9901/8/17 9901/8/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка не вжила заходів для належної перевірки викладених фактів та обставин ознак дисциплінарного проступку судді Верхового суду України;

зобов'язати Вищу раду правосуддя відкрити дисциплінарне провадження стосовно судді Верхового суду України;

визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка виявилася у ненаданні належної відповіді на запит від 22.03.2016 року;

зобов'язати Вищу раду правосуддя протягом 15 днів надати відповідно до законодавства обґрунтовану відповідь на запит позивача від 22.03.2017 року; та низку вимог щодо процедури розгляду заявленого позову.

19 грудня 2017 року вказаний адміністративний позов переданий на розгляд Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду.

15.12.2017 набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Розділи 1-3)" від 03.10.2017 №2147-VIII.

Пунктом 12 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Наведена норма Перехідних положень КАС України в частині неможливості повернення позовної заяви за правилами нового Кодексу застосовується до позовних заяв, які були подані до 15.12.2017 з дотриманням вимог процесуального законодавства у редакції, чинній на час їх подання.

За приписами частини третьої статті третьої КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, тобто Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII.

Згідно з частиною четвертою статті 18, частиною другою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII - редакція, яка діяла на момент звернення до суду з позовною заявою) Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

За приписами частини першої статті 6 цієї редакції КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" обумовлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що громадяни України мають право звертатися до діючих органів у системі судоустрою України із заявами, пропозиціями та скаргами щодо реалізації своїх прав і законних інтересів та порушення останніх, що безпосередньо не пов'язані зі здійсненням правосуддя. До таких звернень належать і заяви та скарги, що містять відомості про наявність у діянні судді ознак дисциплінарного проступку або порушення ним присяги.

Частиною першою статті 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон від 02.06.2016 №1402-VIII) визначено право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

Згідно зі статтею 108 Закону від 02.06.2016 №1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.

За правилами статті 42 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" (надалі - Закон від 21.12.2016 №1798-VIII) дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Частиною другою статті 42 Закону від 21.12.2016 №1798-VIII визначено, що дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону від 21.12.2016 №1798-VIII дисциплінарне провадження включає: попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; відкриття дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 43 Закону від 21.12.2016 №1798-VIII встановлено, що член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи; за наявності підстав, визначених пунктами 1 - 5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу заявнику.

За змістом частини четвертої статті 44 Закону від 21.12.2016 №1798-VIII рішення про повернення дисциплінарної скарги має бути вмотивованим та оскарженню не підлягає.

На відміну від вищенаведеного, відповідно до статей 51, 52 Закону від 21.12.2016 №1798-VIII оскарженню підлягає тільки рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі та рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави зробити висновок, що рішення Вищої ради правосуддя про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо судді не підлягає оскарженню, в тому числі й у порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту заявленого позову вбачається, що позивач висловлює незгоду із фактом притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Верховного Суду України, а звернення від 22.03.2016, на яке позивач вимагає відповіді, є безпосередньо дисциплінарною скаргою, а не зверненням громадян. Усі його вимоги обмежені підставами, процедурою та наслідками дисциплінарного провадження.

Як спосіб поновлення порушеного права позивач обрав зобов'язання Вищої ради правосуддя відкрити дисциплінарне провадження щодо судді. Однак цей спосіб є похідним і нерозривно пов'язаним із правомірністю рішення Вищої ради правосуддя, яке не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Водночас, відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити у відкритті провадження у справі за його позовом до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Керуючись статтями 22, 170, 266, пунктом 12 частини 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному частинами 5 та 6 статті 266 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, визначеному статтями 23, 292, 294 та 295 КАС України.

Суддя І. Л. Желтобрюх