Справа № 201/9663/17(2-а/201/297/2017)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

03.01.2018 м. Київ К/9901/3674/17 201/9663/17(2-а/201/297/2017)
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів - Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 липня 2017 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, а також ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність та відмову у здійсненні з 01 січня 2016 року перерахунку та виплати пенсії із урахуванням премії в розмірі 450% посадового окладу відповідно до наказу Міністра оборони України від 27 січня 2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році»; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням розміру премії 450% посадового окладу відповідно до наказу Міністра оборони України №44.

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року прийнята за наслідками апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 липня 2017 року, ухваленої в порядку скороченого провадження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Як встановлено частиною 9 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України (у вказаній вище редакції) постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Частиною 10 цієї статті передбачено, що у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2136-VIII).

Проте, не може бути предметом перегляду у Верховному Суді судове рішення Вищого адміністративного суду України, як суду касаційної інстанції.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Пунктом 12 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2136-VIII) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є ухвала про відмову у задоволенні касаційної скарги цієї особи, або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на це саме судове рішення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин та правового врегулювання, постанова Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 липня 2017 року, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, а також ухвала Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2017 року перегляду в касаційному порядку не підлягають.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 липня 2017 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, а також ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон