Справа № 825/2074/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 січня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2074/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

з участі секретарі Гайдука С.В.,

прокурора Цуцоли К.Г.,

представника позивача-1 Селюченка В.Г.,

представників позивача-2 Поскробки І.В., Аникієнка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Комунального підприємства "Водоканал" Ладанської селищної ради про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

11.12.2017 (відповідно до відбитку штампу на конверті) заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Водоканал» Ладанської селищної ради та просить зобов'язати відповідача привести протирадіаційне укриття № 94103, яке знаходиться в смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області по вул. Миру, 95-А, у відповідність до вимог, визначених актом комплексної перевірки від 06.03.2017.

Свої вимоги мотивує тим, що остання перевірка протирадіаційного укриття, яка проводилась 06.03.2017, виявила, що технічний стан вищевказаного протирадіаційного укриття оцінюється як «не готове» для прийняття осіб, що укриваються. З моменту виявлення порушення та до цього часу КП «Водоканал» не вжито заходів для їх усунення, що стало підставою для звернення Прилуцької місцевої прокуратури до суду, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні судом на обговорення було поставлено питання щодо дотримання Прилуцькою місцевою прокуратурою строків звернення до суду, визначених ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно вищезазначеного прокурор зазначив, що Прилуцькій місцевій прокуратурі стало відомо про вищевказані обставини в листопаді 2017 року після отримання від Прилуцької районної державної адміністрації інформації шодо стану утримання споруд цивільного захисту населення на території району. Враховуючи наведене вважає, що Прилуцькою місцевою прокуратурою дотримано встановлені Кодексом адміністративного судочинства України строки звернення до суду.

Представники Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області в судовому засіданні підтримали вищевказані пояснення прокурора.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить залишити без розгляду, виходячи з такого.

Пунктом 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду урегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказаною статтею передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі змісту адміністративного позову, прокурор просить зобов'язати КП «Водоканал» привести протирадіаційне укриття № 94103, яке знаходиться в смт. Ладан Прилуцького району по вул. Миру, 95-а, у відповідність до вимог, визначених актом комплексної перевірки від 06.03.2017.

В адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях прокурор зазначив, що про існування зі сторони КП «Водоканал» порушення утримання протирадіаційного укриття Прилуцькій місцевій прокуратурі стало відомо лише в листопаді 2017 року після отримання від Прилуцької районної державної адміністрації інформації щодо стану споруд цивільного захисту населення на території району.

Однак, суд зазначає, що враховуючи положення Законів України «Про прокуратуру», «Про основи національної безпеки» Прилуцька місцева прокуратура мала можливість отримувати інформацію про захисні споруди цивільного захисту на території Прилуцького району та їх готовність до прийняття людей, у прокурора не було об'єктивних перешкод для здійснення контролю за станом готовності захисних споруд, однак, в період з березня 2017 року (коли були виявлені порушення) цим правом не скористалась.

Засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки право у прокурора, як позивача, на пред'явлення передбачених законом вимог виникло у березні 2017 році, з моменту проведення перевірки стосовно дотримання КП «Водоканал» стану готовності захисних споруд (утримання протирадіаційного укриття).

Проте, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 11.12.2017 (відповідно до відбитку штампу на конверті), тобто позов поданий після закінчення строків звернення до суду, встановлених частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає необґрунтованими доводи прокурора, що право на звернення до суду у Прилуцької місцевої прокуратури виникло у листопаді 2017 року після отримання відповіді від Прилуцької районної державної адміністрації, з якої стало відомо про порушення КП «Водоканал» утримання протирадіаційного укриття, оскільки право прокурора на звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться законом у залежність від наявності відповідей суб'єктів владних повноважень, а відтак і не надає привілеїв органам прокуратури на звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Варто зазначити, що початок перебігу строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до приписів частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням аналізу вказаної норми Закону України "Про прокуратуру" можна дійти висновку, що єдиною підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави є випадки: 1) коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

При цьому, відповідно до частин третьої - п'ятої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу

Зі змісту вищевикладених норм вбачається, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 01.07.2015 № 6-178цс15, від 27.05.2014 №3-23гс1420, від 02.09.2014 № 3-82гс1421, від 23.12.2014 №3-194гс1422, від 25.03.2015 № 3-21гс15230, від 22.04.2015 № 3-54гс1524, від 13.05.2015 №3-126гс1525, від 13.05.2015 №3-54гс1526, від 01.07.2015 № 6-178цс1527, які відповідно до вимог частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування судом при виборі і застосуванні норми права.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено наслідки порушення строків звернення до адміністративного суду.

Зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Однак, прокурором, як позивачем, до суду не надано жодних доказів, які б вказували на неможливість бути обізнаним про виявлені під час перевірки КП «Водоканал» порушення утримання протирадіаційного укриття та про наявність обґрунтованих причин, що перешкоджали йому звернутися у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд враховує, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вказані обставини, враховуючи відсутність доказів в обґрунтування поважності пропуску позивачем строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури має бути залишений без розгляду.

Відповідно до частини п'ятої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

В свою чергу, згідно із пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 240, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Комунального підприємства "Водоканал" Ладанської селищної ради про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України (р/р 4002, код 38054398, отримувач: УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22030101, банк отримувача: ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) на користь Прокуратури Чернігівської області (код ЄДПРОУ 02910114, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) судові витрати в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення від 29.11.2017 № 3269.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану ухвалу.

Суддя С.В. Бородавкіна

Повний текст ухвали складений 05 січня 2018 року