Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження №2-а/592/99/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко В.Г., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом і свої вимоги мотивує тим, що є суддею у відставці і з 12.11.2015 року отримує довічне грошове утримання, яке було обраховане із щомісячного грошового утримання, без врахування допомоги на оздоровлення у сумі 1 466 грн. 66 коп.. 15.06.2017 року вона звернулася до відповідача з заявою про здійснення нарахування довічного грошового утримання у розмірі 90 % від щомісячного грошового утримання судді, з урахуванням отриманої суми допомоги на оздоровлення у розмірі 1 466 грн. 66 коп., згідно довідки апеляційного суду Сумської області № 15 від 13.06.2017 року. Рішенням Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №802054 від 21.06.2017 року їй відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, мотивуючи тим, що ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена як складова суддівської винагороди. Таке рішення та дії відповідача вважає протиправними, такими, що суперечать вимогам ст.ст. 133 - 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими передбачено що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Просив суд визнати противоправними дії відповідача щодо відмови йому у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та скасувати рішення № 802054 від 21.06.2017 року; зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначеної у довідці апеляційного суду Сумської області від 13.06.2017 року №15, починаючи з моменту звернення до відповідача, а саме з 15.06.2017 року.

Відповідач подав письмові заперечення в яких, зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до суддівської винагороди в розумінні ч.2 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому не може бути взята до обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, в розумінні ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції після прийняття рішення Конституційним Судом України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року). Відповідно до ч.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» чітко визначено, що суддівська винагорода регулюється цим законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно - правовими актами, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними. Тому просили відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Судом встановлено, що Постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 року за № 788-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Суддівська винагорода позивача, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 31 386 грн. 66 коп., у тому числі: посадовий оклад - 17 600 грн. 00 коп.; надбавки за вислугу років (70 %) - 12 320 грн. 00 коп.; допомога на оздоровлення -1 466 грн. 66 коп, що підтверджується довідкою апеляційного суду Сумської області №15 від 13.06.2017 року.(а.с. 11).

15.06.2017 року позивач звернулася до Сумського об'єднаного УПФУ Сумської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» надавши вказану довідку.

Рішенням Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 802054 від 21.06.2017 року позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої апеляційним судом Сумської області від 13.06.2017 року № 15. Рішення мотивовано тим, що згідно зі ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Іншого не передбачено. Враховуючи зазначене, допомога на оздоровлення не може бути врахована в заробітну плату для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 9).

Вищевказане рішення направлено позивачу листом від 26.06.2017 року № 13810/04-17 у якому Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зазначило, що ОСОБА_1 з 01.01.2017 року згідно з вказаною довідкою про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вже проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 70 % від посадового окладу та надбавок за вислугу років, за адміністративну посаду та за таємність. (а.с. 8).

Відповідно до статті 19 Конституції України,- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України,- закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України,- незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Відповідно до Конституції України,- діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на «виконання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130). Отже, Основний Закон України не допускає обмеження чи скасування встановлених конституційних гарантій діяльності суддів.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,- незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Тобто, гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що також неодноразово було зазначено і Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453 від 07.07.2010 року,- розмір щомісячного довічного грошового утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%. При цьому в цій нормі Закону застосовано термін «грошове утримання судді», а не «суддівська винагорода».

Це грошове утримання згідно ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» складається як з суддівської винагороди, так і при наданні щорічної відпустки допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»,- заробітна плата це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, відповідно до п. 2.3.3. Інструкції №5 від 13.01.2004 року «Зі статистики заробітної плати»,- матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Слід зазначити, що Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається як відомості про судову винагороду так і інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, матеріали справи свідчать, що виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачеві, та всім суддям, систематично й включалась в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчать довідки господарського суду Сумської області, що додані до позову.

Аналіз наведених положень дає підставу для твердження про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Судова система є однією із складових системи державних органів, що здійснюють державну владу, а суддя, виконуючи завдання і функції держави, фактично є працівником певного органу держави. Тобто, призначення або обрання в установленому законодавству порядку особи на посаду судді свідчить про наявність між суддею та державою трудових правовідносин.

При цьому, відповідно до Рішення Ради суддів України №42 від 09.06.2016 року, судді, з урахуванням певних обмежень і особливостей, притаманних їх статусу, є суб'єктами трудових прав та обов'язків.

Разом з певними особливостями, які обумовлені специфікою службової діяльності, судді є такими ж суб'єктами трудових правовідносин та носіями суб'єктивних трудових прав та обов'язків як і інші працівники.

Зазначене дає підстави вважати, що робота судді є різновидом трудової діяльності як окремий вид трудових відносин та потрапляє під регулюючий вплив чинного законодавства, але з певною специфікою.

Частиною 1 статті 51 та частиною 5 статті 109 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» закріплено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та даного закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з суддів України і здійснює правосуддя на професійній основі; за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Вищезазначене, також врегульовано ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зміст наведених норм свідчить, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Також Верховний Суд України, зокрема, у своїй постанові від 06.11.2013 року №21-350а13, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески чи збір враховуються в заробіток (дохід) особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Слід зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2007 року №4-рп2007 вказано, що щомісячне довічне грошове утримання, як і пенсія, є особливою формою соціального забезпечення суддів, тобто, довічне грошове утримання є аналогом пенсійного забезпечення.

Таким чином, вищенаведений аналіз законодавства свідчить, що головним для включення матеріальної допомоги хоч у пенсію, хоч у довічне грошове утримання, є її наявність у складі заробітної плати відповідної категорії працівників та підтвердження відрахувань з цієї суми передбачених чинним законодавством.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України,- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визначається і діє принцип верховенства права. У рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2204 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права це планування права в суспільстві. При прийняті рішення суди мають керуватися принципом верховенства права.

Отже, право, встановлене і гарантоване Конституцією України, не може бути порушеним шляхом звуження змісту та обсягу визначених гарантій незалежності суддів.

Відповідно до Рішення Ради суддів України від 08.04.2016 року № 29, до повноважень, саме, суду належить визначення правової норми, яку необхідно застосувати до спірних правовідносин.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів", яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

З огляду на встановлені факти та наведені норми права суд вважає, що відмова суб'єкта владних повноважень - Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми допомоги на оздоровлення вказаної у довідці апеляційного суду Сумської області № 15 від 13.06.2017 року є протиправною, а позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень відповідача, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 139, 242-245, 250, 257- 258, 262- 263 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 21.06.2017 року № 802054, яким ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми допомоги на оздоровлення вказаної у довідці апеляційного суду Сумської області № 15 від 13.06.2017 року.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначеної у довідці апеляційного суду Сумської області від 13.06.2017 року №15, починаючи з 15.06.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко