Справа № 810/2466/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

27.12.2017 Київ К/9901/594/17 810/2466/17

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 810/2466/17 за позовом Дніпровсько-Тетерівського державного лісомисливського господарства до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2017 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 810/2466/17. Відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена 14 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Разом з тим, підпунктом 12 пункту 1 Розділу «Перехідні положення» КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, які діяли на час її подання, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 214 КАС України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до частини п'ятої статті 213 КАС України в редакції Закону № 2136-VІІІ до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, в супереч цим вимогам, до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі, передбаченому Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Органи доходів і зборів не належать до суб'єктів, визначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) звільнених від сплати судового збору.

За змістом підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 означеного Закону (в редакції, чинній на час подання позову) за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою ставка становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн.).

Загальна сума визначених грошових зобов'язань за спірними податковим повідомленням-рішенням складає 81 973,05 грн. Таким чином, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становить 1 600,00 грн. (81 973,05 х 1,5 % = 1 229,60), а ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, становить (1 600,00 х 120 % = 1920,00 грн.).

З урахуванням вищезазначених положень, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху шляхом надання суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. рахунок отримувача: 0007, . Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд»).

Разом з касаційною скаргою, заявником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю бюджетних асигнувань на сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) та частини першої статті 133 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Однак наведені причини щодо неможливості сплати судового збору податковим органом є невмотивованими, спростовуються відомостями наведеними у Додатку № 3 до Державного бюджету України на 2017 рік, а також наявністю коштів виділених органам Державної фіскальної служби для сплати судового збору в обсязі 710 млн. грн., з яких за даними Державної казначейської служби України використано 554 784 253 грн. станом на 15 грудня 2017 року, внаслідок чого, за будь-яких умов причини несплати судового збору визнаються судом неповажними.

Крім того, частиною четвертою статті 213 КАС України в редакції Закону

№ 2136-VІІІ передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Також, частиною сьомою статті 56 КАС України унормовано, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Згідно з частини третьої статті 58 КАС України довіреності від імені особи публічного права видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те особи і засвідчуються печаткою такої особи публічного права (за наявності).

Проте, надана заявником касаційної скарги копія довіреності не засвідчена належним чином.

Отже заявник касаційної скарги повинен надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у визначеному розмірі та належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 169, 248, 332, підпунктом 12 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону

№ 2147-VІІІ, суд -

у х в а л и в:

Відхилити клопотання Головного управління ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 810/2466/17 залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде вважатись не поданою та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Хохуляк