Справа № 265/7004/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7004/17
Провадження №2-а/265/316/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (надалі - УСЗН) про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії. В обгрунтування позову зокрема зазначила, що 10.04.2014 року вона народила сина ОСОБА_2. Після чого, отримувала соціальну допомогу при народженні дитини в управлінні праці та соціального захисту населення м.Макіївка Донецької області. Однак, виплата цієї допомоги їй була припинена внаслідок АТО, і вона з дитиною вимушена була переїжджати із зони проведення АТО до Грузії, то повертатися до м.Макіївка. На теперішній час, вона є внутрішньо переміщеною особою та мешкає в м.Маріуполь, що підтверджується довідкою № від 12.09.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою УСЗН.

У липні 2017 р. вона звернулася до Відповідача з заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини, але рішенням від 11.08.2017 р. їй було відмовлено в здійсненні таких виплат з підстав пропущення строків звернення за поновленням виплат. Вважала рішення Відповідача протиправним, оскільки відповідно до ч.ч.7, 9 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» такої підстави для припинення виплати допомоги при народженні дитини не існує.

Вказувала, що її вини у припиненні виплати допомоги та не отриманні допомоги при народженні дитини вчасно не має. Вона виховує дитину та виконує батьківські обов'язки, обмежень в часі щодо поновлення виплати допомоги при народженні дитини, припиненої не з вини одержувача в Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми не передбачено.

Посилаючись, зокрема на Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, просила суд: 1) визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, від 11.08.2017 року щодо відмови ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 у поновленні виплати допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) зобов'язати Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, поновити ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 виплату допомоги при народженні дитини; 3) зобов'язати Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по допомозі при народженні дитини, яка утворилась з моменту припинення виплати.

Відповідач УСЗН подало до суду письмові заперечення проти позову, в яких зокрема зазначило. Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 10 даного Закону передбачає, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, який постійно проживає разом з дитиною.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, що встановлено п. 6 ст.11 Закону.

Порядком призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 передбачено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сімям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину 72 місяців рівними частинами. Подовження терміну виплати допомоги чинним законодавством не передбачено.

11.11.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №595, якою було затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей.

Пунктом 8 вищевказаної постанови передбачено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати.

Тобто, у звязку з проведенням на території м.Макіївки активної фази антитерористичної операції та припиненням здійснення виплат коштів державного бюджету виникли інші обставини для припинення виплати допомоги при народженні дитини, які передбачені порядком призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751.

Абз.33 п.13 вказаного Порядку передбачено, що виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абз. 20-27, 29-30 цього пункту, у разі коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу з письмовою заявою.

Згідно розяснень Міністерства соціальної політики України від 18.04.2016 р. №682/5/75-16 відновлення виплати при народженні дитини можливе лише, якщо звернення за її відновленням надійшло до уповноваженого управління впродовж 12 місяців з моменту припинення виплати.

ОСОБА_1 разом з дітьми перебуває на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Лівобережного району з 27.07.2017 р. До цього часу на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебувала.

31.07.2017 від позивачки на адресу управління надійшла заява про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно інформації наданої державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціально політики України» на підставі інформації з центрального сховища баз даних Мінсоцполітики від 02.08.2017 № 013-138043/п ОСОБА_1 перебувала на обліку в уповноваженому управлінні соціального захисту населення згідно місця реєстрації та отримувала допомогу при народженні дитини.

Згідно інформації про стан фінансування та виплати державних допомог, що оприлюднена на офіційному сайті Міністерства соціальної політики України виплата державних допомог отримувачам Центрально-міського району м.Макіївка не проводиться з серпня 2014 року та з цього часу ОСОБА_1 жодних виплат допомоги при народженні дитини на ОСОБА_2 не отримувала.

Призначення усіх видів державної допомоги здійснюється тільки в програмному комплексі - автоматизована система обробки пенсійної документації (АСОПД)

Після надходження електронної особової справи з архіву Центрального сховища Мінсоцполітики спеціалістами управління було здійснено його обробку щодо призначення допомоги.

Але в звязку з тим, що на момент звернення до управління 31.07.2017 дитині позивачки виповнилося 3 роки та звернення з питання поновлення виплати при народженні дитини до уповноваженого органу соціального захисту населення протягом 12 місяців з моменту припинення виплати не надійшло в призначенні допомоги було відмовлено.

Посилаючись на викладене, просили суду у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії щодо призначення допомоги при народженні дитини відмовити.

В судове засідання, позивач та її представник не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували у повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 10.04.2014 року народила сина ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО №588253, виданого 29.04.2014 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області.

Факт отримання ОСОБА_1 соціальної допомоги при народженні дитини в Управлінні праці та соціального захисту населення м.Макіївка Донецької області до серпня 2014 року сторонами не оспорюється.

27.07.2017 року позивач ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа в УСЗН, а в подальшому, їй було продовжено облік як внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем перебування за адресою: вул.Азовстальска, буд.39/7 кв.39 у м.Маріуполі Донецької області, що підтверджується довідкою № від 12.09.2017 р.

31.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до УСЗН про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак у виплаті вказаної допомоги на підставі рішення від 11.08.2017 року їй було відмовлено, оскільки виплата допомоги при народжені дитини поновлюється у разі, коли особа, щофактично здійснює догляд за дитиною звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати.

Відповідно до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зазначає, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Відповідно до ч.ч.7, 9 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Пункт 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року (далі Порядок №1751), містить більш вичерпний перелік підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини.

Відповідач УСЗН у своїх запереченнях, в обгрунтування правомірності відмови у поновленні виплати допомоги при народженні дитини, посилається на той факт, що ОСОБА_1 не звернулася протягом 12 місяців після припинення виплати допомоги до уповноваженого органу з питань соціального захисту населення.

Проте, суд не може погодитися з вказаною позицією Відповідача, оскільки, з аналізу п.13 Порядку №1751 вбачаюється, що така підстави для припинення виплати допомоги при народженні дитини як не звернення протягом 12 місяців після припинення виплати допомоги до уповноваженого органу з питань соціального захисту населення відсутня.

Абзац 33 пункту 13 Порядку №1751 передбачає, що виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев'ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом 12 місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

При цьому, абз.1 п.55 розділу «Виплата державної допомоги сім'ям з дітьми» Порядку №1751 передбачає, що допомога, яка не отримана вчасно внаслідок невиконання її отримувачами умов, визначених цим Порядком, виплачується за минулий час з моменту призначення, але не більш як за шість місяців з місяця звернення за її одержанням, крім випадків, визначених у абзаці десятому пункту 35 цього Порядку.

В той же час, абз.2 вказаного пункту передбачено, що призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім'ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень.

Також, згідно п.8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014 р., особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 стала на облік до УЗСН як внутрішньо переміщена особа 27.07.2017 р., після цього звернулася до УСЗН із заявою про поновлення виплати державної допомоги при народженні дитини.

Таким чином, суд вважає, що вини одержувача ОСОБА_1 у припиненні виплати допомоги та не отриманні допомоги при народженні дитини вчасно не має.

Доказів того, що наявні підстави передбачені п.13 Порядку №1751 для припинення виплати ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини, суду не надано.

Крім того, обмежень в часі щодо поновлення виплати допомоги при народженні дитини, припиненої не з вини ОСОБА_1, в Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» , Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та Тимчасовому порядку фінансування бюджетних установ , здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей не передбачено.

До того ж, суд вважає, що Позивач та її дитина як громадяни України мають право на соціальний захист від держави, а соціальний захист - це комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства. Забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, держава зобов'язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Позивач, в сім'ї якої виховуються та проживає неповнолітня дитина, має право на державну допомогу, яка надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Таким чином, оскільки обмежень в часі для звернення за поновленням виплати допомоги при народженні дитини не має, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У звязку з вищенаведеною правовою позицією, суд не погоджується із запереченнями відповідача УСЗН та вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення та законності підстав для відмові в поновленні виплати державної допомоги при народженні дитини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської радивід 11.08.2017 року щодо відмови ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 у поновлені виплати допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської радипоновити ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 виплати допомоги при народженні дитини.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської радинарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по допомозі при народженні дитини, яка утворилася з моменту припинення.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Повний текст цієї постанови складено 11 грудня 2017 року.

Суддя А.В. Щербіна