Справа № 2а-460/10
Суддя: Ряднина В. М.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2а-460/2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 березня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Ряднини В.М.

за участю: секретаря Гезели Л.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про перерахунок та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про перерахунок та стягнення коштів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід війни 2 групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», йому як учаснику ЛНА на ЧАЕС та інваліду 2 групи повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат;

Позивач отримав виплати щорічної допомоги на оздоровлення:

-за 2007 рік як учаснику ЛНА ЧАЕС - 100 грн. (у жовтні)

-за 2008 рік як інваліду 2 гр. - 120 грн. (у вересні)

-за 2009 рік як інваліду 2 гр. - 120 грн. (у лютому)

Всього виплачено 340 грн.

Позивачеві стало відомо, що вказана сума не відповідає дійсності, тобто за всі роки повинні були виплачувати у таких розмірах:

-2007 рік 460 грн. х 5 = 2300 грн.

-2008 рік 525 грн. х 5 = 2625 грн.

-2009 рік 605 грн. х 5 = 3025 грн.

Всього 7950 грн. замість виплачених 340 за весь період.

Таким чином, недоплачена різниця складає 7610 грн.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації на ЧАЕС, які стали інвалідами виплачується в таких розмірах: інвалідам 1 групи - 60 мінімальних заробітних плат, 2 групи - 45 мінімальних заробітних плат, 3 групи - 30 мінімальних заробітних плат.

11.01.2010 року позивач звернувся з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації та до Центру по нарахуванню і виплаті допомоги, в якій просив виплатити йому одноразову компенсацію за 2 групу інвалідності, що встановлена у 2007 році. Але від обох установ отримав відмовні відповіді із вказівкою про виплату йому 284,40 грн. у жовтні 2009 року.

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, та гарантії їх соціального захисту» ст. 13 ч.4 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам війни 1 групи - 10 мінімальних пенсій за віком, 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком, 3 групи - 7 мінімальних пенсій за віком, а він отримав значно меншу суму: за 2009 рік як інвалід війни 2 групи - 430 гривень у травні 2009 року. Необхідно було виплатити за 2009 рік 3984 грн., таким чином не доплачено 3984 - 430 = 3554 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 з»явився , підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі : Управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації, а також центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області не з»явились до суду, однак подали заяви слухати адміністративну справу без їхньої участі, одночасно надіслали заперечення проти задоволення позовних вимог Позивача.

Суд, заслухавши Позивача, врахувавши позицію осіб, які не з»явились, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав .

З матеріалів справи та наявних в ній доказів судом встановлено наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , серія НОМЕР_1 від 26.12.2007 року, із вкладкою до нього № 613395, а також висновком МСЕК.

Відповідно до заперечень Відповідачів проти позову : щорічна допомога на оздоровлення позивачу виплачувалась у 2007 (вересні) році в сумі 100 гривень, 2008 (червні) році в сумі 120 гривень, 2009 (січні) році в сумі 120 гривень, тобто в розмірі встановленому Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року; одноразова компенсація як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи Позивачу виплачена у жовтні 2009 року, в сумі 284 грн. 40 коп., тобто в розмірі, встановленому Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року ; щорічна грошова допомога до 5 травня Позивачу виплачена у травні 2009 року, в сумі 430 грн., тобто в розмірі який встановлений Постановою КМУ № 211 від 18.03.2009 року ;

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до п.30 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», дію ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року за № 6-рп/2007 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2, ст. 56 ч.2, ст. 62 ч.1, ст.66 пп. Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов»язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПСЗН Машівської районної державної адміністрації Полтавської області з 9.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ч. 4 ст. 48Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати Позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що відповідає п»яти мінімальним заробітним платам.

З 1.01.2007 року по 9.07.2007 року конкретний розмір щорічної допомоги на оздоровлення, особам, які постраждали, внаслідок ліквідації Чорнобильської АЕС був встановлений певними нормами Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік « та Постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року.

Таким чином, органи соціального захисту населення, здійснивши у зазначений період, виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, правомірно діяли, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України. Отже з 1.01.2007 року по 9.07.2007 року органи соціального захисту населення не мали повноважень здійснювати зазначені виплати у розмірах встановлених ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки протягом цього часу положення базового закону не діяли.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення Позивачу перерахунку та виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення протягом 2008-09 років, суд вважає їх такими що підлягають до задоволення, з таких підстав :

Відповідно до п.п. 11 п.28 розділу 2 Закону України « Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в наступній редакції : «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім»ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМУ.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/08, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розд. 1, п.п. 61, 62, 63, 66 розд. 2, п. 3 розд. 3 Закону України « Про державний бюджет України На 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розд. 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розд. 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 11 п.28 розд. 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПСЗН Машівської райдержадміністації Полтавської області з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ч. 4 ст 48 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати Позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що відповідає п»яти мінімальним заробітним платам.

З 1.01.2008 року по 22.05.2008 року конкретний розмір щорічної допомоги на оздоровлення, особам, які постраждали, внаслідок ліквідації на Чорнобильській АЕС був встановлений певними нормами Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року.

Таким чином, органи соціального захисту населення, здійснивши у зазначений період, виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, правомірно діяли, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України.

Отже, з 1.01.2008 року по 22.05.2008 року органи соціального захисту населення не мали повноважень здійснювати зазначені виплати в розмірах встановлених ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки протягом цього часу положення базового закону не діяли.

Між тим, особи які протягом визначеного часу не отримали виплату щорічної допомоги на оздоровлення, або така допомога їм була сплачена після 22.05.08 року, мають право на їїї отримання в розмірі, встановленому базовим законом, а саме ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Беручи до уваги викладене, та те, що Позивач щорічну допомогу на оздоровлення в 2008 році отримав у червні місяці, а в 2009 році ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діяла в редакції, яка набула чинності після прийняття рішення Конституційним Судом України за № 10-р/08 від 22.05.08 року, позовні вимоги Позивача в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян....» виплачується одноразова компенсація в таких розмірах : інвалідам 2 групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п.п. 11 п. 28 розд. 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян....» викладено в такій редакції : «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім»ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМУ».

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова гршова допомога у розмірах : інвалідам 2 групи вісім мінімальних пенсій за віком.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПСЗН Машівськорї райдержадміністрації Полтавської області з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, Гарантії їх соціального захисту», здійснити нарахування та виплату Позивачу щорічної допомоги до 5 травня у розмірі, що відповідає восьми мінімальних пенсіям за віком.

Отже, зпа конституційними нормами, виходячи із приоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначені Позивачу розмірів щорічної допомоги на оздоровлення, одноразової компенсації інвалідам, щорічної грошової допомоги до 5-го травня, в період з часу із 9.07 по 31.12.2007 року, із 22.05. по 31.12.2008 року, та протягом 2009 року ; підлягають застосуванню положення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 13 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не Законів України «Про державний бюджет України на 2007 рік», «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», «Про бюджет України на 2009 рік» та Постанов КМУ №836 від 26.07.1996 Року, 562 від 12.07.2005 року та 211 від 18.03.2009 року, які суттєво обмежують і погіршують конституційні права Позивача.

Суд також не вважає, що Позивачем пропущено річний строк звернення до суду з позовом і відхиляє заперечення Відповідачів про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення Позивачем річного строку звернення до суду з позовом, передбаченого ст. 99 КАС України , через наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод, Та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення прав, свобод чи інтересів. Оскільки Позивач звернувся до відповідачів із заявою щодо проведених йому виплат щорічної допомоги на оздоровлення 3.02.2010 року , суд приходить до висновку, що днем коли Позивач дізнався про порушення його прав, слід вважати 3.02.2010 року, а тому річний строк звернення до суду з позовом Позивачем не пропущено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, Суд виходить з того, що вимоги Позивача щодо виплати йому одноразової компенсації, щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня у визначених ним грошових сумах задоволенню не підлягають, оскільки нарахування допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення і суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про зобов»язання відповідача - центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області, вчинити дії по контролю за нарахуванням та виплатою управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації присуджених йому сум, оскільки дані дії є одним із обов»язків відповідача, який закріплено законодавством, а тому зобов»язувати відповідача вчиняти дії, які є його обов»язком, в майбутньому, не маючи при цьому доказів їх невиконання після розгляду справи судом, немає підстав.

Відповідно до ст. 94 КАС України Судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 17, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації Полтавської області та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації Полтавської області неправомірними.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації Полтавської області провести перерахунок та виплату одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом, яка проводилась в 2009 році, ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 45 мінімальних заробітних плат із врахуванням проведеної виплати згідно довідки центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від жовтня місяця 2009 року, в розмірі 284 грн. 40 кок.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації Полтавської області провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-09 роки ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 5 мінімальних заробітних плат із врахуванням проведеної виплати згідно довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області , а саме : за 2008 рік -100 гривень, за 2009 рік - 100 гривень.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації Полтавської області провести перерахунок та виплату щорічної допомоги до 5 травня ОСОБА_1 за 2009 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», із врахуванням проведених виплат згідно довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області , а саме : за 2009 рік, в розмірі 430 гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Машівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Машівського районного суду В.М. Ряднина

Рішення надруковано власноручно в

нарадчій кімнаті і є оригіналом