Справа № 823/1729/17
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року справа № 823/1729/17

16 год. 55 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

суддів: Гайдаш В.А., Руденко А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Роя О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю, представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ЛІС.С» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЛІС.С.» (далі позивач) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з вищезазначеним позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94598/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 20.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94735/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 21.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94600/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №19 від 20.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94872/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 21.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94536/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 21.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94537/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 22.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94789/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №25 від 22.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94560/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №27 від 22.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94875/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №28 від 23.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94461/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 23.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94563/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 26.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних накладні № 21 від 21.06.2017, № 19 від 20.06.2017, № 22 від 21.06.2017, № 23 від 21.06.2017, № 24 від 22.06.2017, № 25 від 22.06.2017, № 27 від 22.06.2017, № 30 від 26.06.2017, № 29 від 23.06.2017, № 28 від 23.06.2017, № 18 від 20.06.2017, подані приватним підприємством «ЛІС.С».

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що оскаржуваними рішеннями відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних № 21 від 21.06.2017, № 19 від 20.06.2017, № 22 від 21.06.2017, № 23 від 21.06.2017, № 24 від 22.06.2017, № 25 від 22.06.2017, № 27 від 22.06.2017, № 30 від 26.06.2017, № 29 від 23.06.2017, № 28 від 23.06.2017, № 18 від 20.06.2017, складених позивачем, у звязку із виконанням останнім господарських операцій. Позивач, посилаючись на Податковий кодекс України (далі ПК України), вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки сукупність наявних первинних та платіжних документів у повній мірі підтверджує реальність операцій, їх фактичне виконання.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю, наголошуючи, що позивачем були надані достатні документи на підтвердження господарських операцій, за результатами яких видані вказані податкові накладні.

Представник позивача наполягав, що комісією Державної фіскальної служби України в оскаржуваних рішеннях не наведено посилання на норми чинного законодавства України, керуючись якими відмовлено у реєстрації та не зазначено, які саме потрібно платнику податків подати докази в обґрунтування здійснення операцій з контрагентами.

Відповідно до наданих 12.12.2017 письмових заперечень, відповідач проти задоволення позову заперечує повністю, зазначивши, що дії відносно реєстрації податкових накладних позивача № 21 від 21.06.2017, № 19 від 20.06.2017, № 22 від 21.06.2017, № 23 від 21.06.2017, № 24 від 22.06.2017, № 25 від 22.06.2017, № 27 від 22.06.2017, № 30 від 26.06.2017, № 29 від 23.06.2017, № 28 від 23.06.2017, № 18 від 20.06.2017 у повній мірі відповідали законодавству України та відмови у проведенні їх реєстрації є правомірними, оскільки на підтвердження здійснення операцій по вказаним накладним позивачем не надані докази (первинні документи) на придбання (виробництво) товару, довіреності яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції (товарно транспортні накладні), складські документи (інвентаризаційні описи), рахунки фактури, акти приймання передавання товарів, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, документи щодо підтвердження відповідності продукції (сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором, договори поставки (купівлі продажу товарів) ТОВ «Пекарський Дім», ТОВ «Тріо», а з видаткових накладних наданих позивачем неможливо встановити хто отримав товар зі сторони покупців та на підставі яких документів, на якісних посвідченнях від 24.06.2017 та від 27.06.2017 відсутні підписи лаборанта ПП «ЛІС.С».

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю, посилаючись на обставини викладені у запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що позивачем укладено договори поставки з:

фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 № 1101.01 від 11.01.2016;

виробничо-комерційним приватним підприємством «Комгалком» № 2801.01 від 28.01.2016;

товариством з обмеженою відповідальністю «Пекарський Дім» № 1702.01 від 17.02.2016;

приватним підприємством «Золотоніська птахофабрика» № 1803.01 від 18.03.2016;

приватним підприємством «ДНК» « 2207.01 від 22.07.2016;

товариством з обмеженою відповідальністю «М» ПЛЮС ГРУП» № 1412.01 від 14.12.2016;

товариством з обмеженою відповідальністю «Терра» № 1602.02 від 16.02.2017;

товариством з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДНІПРО» № 3105.01 від 31.05.2017;

товариством з обмеженою відповідальністю «Тріо» № 2006.01 від 20.06.2017.

За умовами договору поставки № 1803.01 від 18.03.2016 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність ПП «Золотоніська птахофабрика» як покупцю кукурудзяні висівки окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а ПП «Золотоніська птахофабрика» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкові накладні від 20.06.2017 №18, від 22.06.2017 № 24, від 23.06.2017 № 28 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак реєстрацію податкової накладної від 20.06.2017 №18 в ЄРПН зупинено, оскільки виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення та /або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

У квитанції якою повідомлено позивача про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної зазначено, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Однак, у квитанції не зазначено, який саме підпункт п. 6 Критерію оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі встановлено.

Позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операцій відповідно до Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 1803.01 від 18.03.2016, видаткова накладна № 175 від 20.06.2017, видаткова накладна № 179 від 22.06.2017 та видаткова накладна № 183 від 23.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94598/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 20.06.2017 №18, рішенням від 17.08.2017 №94537/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 22.06.2017 № 24, рішенням від 17.08.2017 №94875/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 23.06.2017 №28 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 2801.01 від 28.01.2016 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність виробничо-комерційному приватному підприємству «Комгалком» як покупцю кукурудзяне борошно окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а виробничо-комерційне приватне підприємство «Комгалком» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 26.06.2017 №30 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 2801.01 від 28.01.2016, довіреність № 45 від 26.06.2017, якісне посвідчення № 187 від 26.06.2017 та видаткову накладну № 187 від 26.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94563/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 26.06.2017 №30 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 1101.01 від 11.01.2016 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 як покупцю кукурудзяне борошно окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 21.06.2017 №22 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 1101.01 від 11.01.2016, видаткову накладну № 186 від 24.06.2017 та якісне посвідчення №186 від 24.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94872/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 №22 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 1412.01 від 14.12.2016 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю «М» ПЛЮС ГРУП» як покупцю кукурудзяні крупи, борошно, зародок, висівки окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а товариство з обмеженою відповідальністю «М» ПЛЮС ГРУП» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 22.06.2017 №25 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 1412.01 від 14.12.2016, видаткову накладну № 182 від 23.06.2017та товарно-транспортну накладну №222 від 23.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94789/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 22.06.2017 №25 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 3105.01 від 31.05.2017 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю «СНЕК-ДНІПРО» як покупцю кукурудзяні крупи, борошно, зародок, висівки окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а товариство з обмеженою відповідальністю «СНЕК-ДНІПРО» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 20.06.2017 №19 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 3105.01 від 31.05.2017 та видаткову накладну № 176 від 20.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94600/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 20.06.2017 №19 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 1602.01 від 16.02.2017 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Терра» як покупцю кукурудзяні крупи, борошно, зародок, висівки окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а товариство з обмеженою відповідальністю «Терра» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 23.06.2017 №29 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 1602.01 від 16.02.2017, довіреність № 468 від 23.06.2017, якісні посвідчення № 185 від 23.06.2017, № 185/1 від 23.06.2017 та видаткову накладну № 185 від 23.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94461/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 23.06.2017 №29 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 2207.01 від 22.07.2016 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність приватному підприємству «ДНК» як покупцю кукурудзяні крупи, борошно, зародок, висівки окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а приватне підприємство «ДНК» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 22.06.2017 №27 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: договір поставки № 2207.01 від 22.07.2016 та видаткову накладну № 181 від 23.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94560/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 22.06.2017 №27 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

За умовами договору поставки № 0502.01 від 05.02.2016 позивач як постачальник зобовязується поставити і передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Пекарський Дім» як покупцю кукурудзяне борошно окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця, а товариство з обмеженою відповідальністю «Пекарський Дім» зобовязується прийняти й оплатити вказаний товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У звязку із виконанням вказаного договору поставки, позивачем складено податкову накладну від 21.06.2017 №21 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме видаткову накладну № 184 від 26.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94735/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 №21 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

У звязку із виконанням договору поставки № 2006.01 від 20.06.2017, укладеним із товариством з обмеженою відповідальністю «Тріо», позивачем складено податкову накладну від 21.06.2017 №23 та направлено засобами електронного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем на виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було направлено на адресу Державної фіскальної служби України документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 10.08.2017, а саме: видаткову накладну № 189 від 27.06.2017 та якісне посвідчення № 189 від 27.06.2017.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94536/22805632 відмовлено позивачеві у реєстрації податкової накладної від 21.06.2017 №23 з підстав: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пп.пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За приписами п. 201.7. ст. 201 цього ж Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням п. 201.10 ст. 201 ПК України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Пунктом 74.2. ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16.1. ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів щодо критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. 200-1.3 п. 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).

Згідно з п. 6 Критеріїв містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп. 215.3.1 та пп. 215.3.2 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено документи, що надаються для кожного з двох підпунктів п. 6 Критерію.

З аналізу даних норм вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до п. 201.16.2 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту ст. 201 ПК України, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог п. 201.16.1 - 201.16.2 ст. 201 ПК України позивачем були надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення операцій по відмовленим податковим накладним.

Відповідачем всупереч вимогам пп. «в» п. 201.16.1 ст. 201 ПК України, не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкових накладних, а відмова у прийнятті до реєстрації податкових накладних з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (пп. «в» п. 201.16.1 ст. 201 ПК України).

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

При відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

Із оскаржуваних рішень судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є надання позивачем копій документів, що складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією Державної фіскальної служби України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, тобто оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Податкова накладна № 16 від 16.06.2017, складена позивачем у звязку із виконанням договору поставки № 1803.01 від 18.03.2016 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з рішенням №73826/22805632 від 15.08.2017, податкова накладна № 31 від 27.06.2017 складена позивачем у звязку із виконанням договору поставки № 3105.01 від 31.05.2017 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з рішенням №89690/22805632 від 17.08.2017, податкова накладна № 32 від 27.06.2017 складена позивачем у звязку із виконанням договору поставки № 12/122016 від 12.12.2016 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з рішенням №88950/22805632 від 17.08.2017, податкова накладна № 33 від 27.06.2017 складена позивачем у звязку із виконанням договору поставки № 1803.01 від 18.03.2016 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з рішенням №89371/22805632 від 17.08.2017, податкова накладна № 34 від 30.06.2017 складена позивачем у звязку із виконанням договору поставки № 1803.01 від 18.03.2016 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з рішенням №88827/22805632 від 17.08.2017, свідчить про вибірковий підхід у реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування»: у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»); на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

У порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості спірних рішень, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних накладні № 21 від 21.06.2017, № 19 від 20.06.2017, № 22 від 21.06.2017, № 23 від 21.06.2017, № 24 від 22.06.2017, № 25 від 22.06.2017, № 27 від 22.06.2017, № 30 від 26.06.2017, № 29 від 23.06.2017, № 28 від 23.06.2017, № 18 від 20.06.2017, подані приватним підприємством «ЛІС.С», суд зазначає про таке.

Відповідно до норм чинного податкового законодавства України повноваження Державної фіскальної служби України щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За змістом Рекомендації №R (80) 2, прийнятої на 316-му засіданні заступників міністрів Комітетом Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 (далі «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Здійснення дискреційних повноважень може передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Дискреційним повноваженням є таке повноваження, що надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

У звязку із вищевикладеним, суд дійшов до висновку відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну позивача №11 від 16.08.2017, з необхідністю вийти за межі позовних вимог згідно зі ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобовязавши Державну фіскальну службу України розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складених позивачем податкових накладних № 21 від 21.06.2017, № 19 від 20.06.2017, № 22 від 21.06.2017, № 23 від 21.06.2017, № 24 від 22.06.2017, № 25 від 22.06.2017, № 27 від 22.06.2017, № 30 від 26.06.2017, № 29 від 23.06.2017, № 28 від 23.06.2017, № 18 від 20.06.2017 для повного захисту прав позивача

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), зокрема у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства Україник кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем у адміністративному позові заявлено 22 позовні вимоги та розмір судового збору за подання до адміністративного суду даного адміністративного позову складає 35 200 грн 00 коп. (22 позовні вимоги х 1 600 грн 00 коп. розмір ставки судового збору за подання 1 позовної вимоги немайнового характеру).

Суд встановив, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру, тобто не у повному обсязі, за таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з приватного підприємства «ЛІС.С» судовий збір у розмірі 32 000 грн 00 коп. (35 200 грн 00 коп. 3 200 грн 00 коп. сума сплаченого судового збору згідно з платіжними дорученнями № 805 від 02.11.2017 та № 847 від 13.11.2017).

Позовні вимоги задоволено частково, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України на користь приватного підприємства «ЛІС.С» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 17 600 грн 00 коп. (35 200 грн 00 коп. / 2).

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 205, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94598/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 20.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94735/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 21.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94600/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №19 від 20.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94872/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 21.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94536/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 21.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94537/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 22.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94789/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №25 від 22.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94560/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №27 від 22.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94875/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №28 від 23.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94461/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 23.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 №94563/22805632 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 26.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати Державну фіскальну службу України повторно розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні приватного підприємства «ЛІС.С» № 21 від 21.06.2017, № 19 від 20.06.2017, № 22 від 21.06.2017, № 23 від 21.06.2017, № 24 від 22.06.2017, № 25 від 22.06.2017, № 27 від 22.06.2017, № 30 від 26.06.2017, № 29 від 23.06.2017, № 28 від 23.06.2017, № 18 від 20.06.2017.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного підприємства «ЛІС.С» (ідентифікаційний код 22805632) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Черкаського окружного адміністративного суду (р/р №4002, отримувач УДКСУ у м. Черкасах Черкаської області, код отримувача 38031150, МФО 854018) судовий збір у сумі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) на користь приватного підприємства «ЛІС.С» (ідентифікаційний код 22805632) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 17 600 (сімнадцять тисяч шістсот) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.О. Кульчицький

Судді В.А. Гайдаш

ОСОБА_4

Рішення складено у повному обсязі 28.12.2017.