Справа № 818/2006/17
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. Справа № 818/2006/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелети С.М.,

за участю секретаря судового засідання Мороз Т.М.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (далі - відповідач, уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування вкладів), в якій просить зобов'язати уповноважену особу включити дані про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 28.04.2016 № 980-019-000002467 про розміщення коштів на вкладному (депозитному) рахунку на суму 13177,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.04.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" укладено договір № 980-019-000230304, відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_1 передає у власність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" грошові кошти в сумі 12000,00 грн. Грошові кошти перераховано на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" через ПАТ "Банк Михайлівський". 19.05.2016 сума коштів за договором № 980-019-000230304 збільшена на 1000,00 грн. до 13000,00 грн. 19.05.2016 кошти в сумі 13000,00 грн. та 177,04 грн. відсотків були повернуті на рахунок ОСОБА_1 у ПАТ "Банк Михайлівський".

У січні 2017 року позивач отримала лист від представника ПАТ "Банк Михайлівський", яким повідомлено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на користь позивача в сумі 13000,00 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором від 28.04.2016 № 980-019-000230304" та коштів в сумі 177,04 з призначенням платежу "оплата процентів по договору від 28.04.2016 № 980-019-000230304" визнано нікчемним. Не погодившись із викладеним позивач направила до уповноваженої особи заяву про визнання її вкладником неплатоспроможного банку, однак листом від 20.06.2017 у задоволенні її заяви було відмовлено, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник уповноваженої особи у судове засідання не зявився, до суду надіслав письмовий відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначив, що з 23.05.2016 року в ПАТ "Банк Михайлівський" запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 13.07.2016 року розпочато процедуру його ліквідації. Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою ФГВФО проведено перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними та вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. В ході перевірки виявлено, що 19.05.2016 року банк уклав із ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" договір відступлення прав вимоги № 1. 19.05.2016 року банк провів кредитні операції на суму ,25 грн., чим порушив обмеження, що накладені Постановою № 917 зі змінами внесеними Постановою № 295, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладеного з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" договору. Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.п. 2, 7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представник Фонду гарантування у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

26.12.2017 представником уповноваженої особи до суду подано клопотання, в якому він просив залишити дану позовну заяву без розгляду у звязку із пропуском строків звернення до суду. Ухвалою від 26.12.2017 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що 28.04.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" укладено договір № 980-019-000230304, відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_1 передає у власність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" грошові кошти в сумі 12000,00 грн. (а.с. 8).

Вказані грошові кошти перераховано позивачем на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" платіжним дорученням від 28.04.2016 року № 7035808 (а.с. 9).

19.05.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" укладено договір про внесення змін до договору від 28.04.2016 № 980-019-000230304, яким сума коштів, що передаються ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" збільшена до 13000,00 грн. (а.с. 10).

Того ж дня, 19.05.2016 року, кошти в сумі 12000,00 грн., 1000,00 грн. та 177,04 грн. процентів перераховані на рахунок ОСОБА_1 у ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с. 12).

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12 липня 2016 року № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 року № 1702 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" делеговано ОСОБА_4 з 05.09.2016 року.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.01.2017 уповноваженою особою Фонду призначено ОСОБА_5.

28.01.2017 позивач отримала лист № ЗГ1/7061 за підписом представника ПАТ "Банк Михайлівський", яким повідомлено, що переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" 19.05.2016 на користь позивача в сумі 13000,00 грн. повернення коштів за договором № 980-019-000230304 та 177,04 грн. оплата процентів за договором № 980-019-000230304 визнано нікчемним.

08.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ "Банк Михайлівський" із заявою про те, що між нею та небанківською установою ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" укладено договір № 980-019-000230304, однак ПАТ "Банк Михайлівський" не повідомляв позивачу про те, що на такі кошти не поширюються гарантії, встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також у заяві просила включити інформацію щодо неї до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду (а.с.48).

Листом від 20.06.2017 року ЗГ/21130 позивача повідомлено про те, що договір від 28.04.2016 № 980-019-000230304 укладено між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" без участі ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного (а.с. 14).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до п.п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив ОСОБА_1 під розпис про непоширення на кошти, передані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відповідних гарантій.

Таким чином, суд зазначає, що кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на поточні рахунки позивача, у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є вкладом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

В силу ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: 1. банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2. банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7. банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9. здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вказані підстави (п. 1, 2, 7, 9) були зазначені у листі від 28.01.2017 ЗГ1/7061 на імя ОСОБА_1 як обґрунтування нікчемності переказу коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунки позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Однак, уповноваженою особою не зазначено, яким чином переказ коштів, ініційований ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на користь позивача, має відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством.

Отже, жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не має відношення до правочинів вчинених ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19.05.2016 року, що підтверджується повідомленнями уповноваженої особи про нікчемність правочинів та виписками з банку. Отже, кошти в сумі 13000,00 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

З аналізу наведених норм, суд вбачає, що у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 14.12.2017 № 0.0.915562981.1 (а.с. 3).

Керуючись ст. ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" включити дані про ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" по договору від 28.04.2016р. №980-019-000002467 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) від 28.04.2016р. №980-019-000230304 на загальну суму 13177,04 грн. (з урахування відсотків).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (28.09.1941 р.н, м. Суми, пр..ОСОБА_6,15,кв. 169,і.к. НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код 21708016) суму судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.12.2017.

Суддя С.М. Гелета