Справа № 805/3202/17-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

02.01.2018 Київ К/9901/1401/17 805/3202/17-а
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі №805/3202/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов'язання вчинити дії щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань у сумі 25396540грн.,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» у вересні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов'язання вчинити дії щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань у сумі 25396540грн.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 26.10.2017 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.12.2017 залишив постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 без змін.

Волноваська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася 14.12.2017 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, Кодекс адміністративного судочинства України (редакція від 03.10.2017) зобов'язує суд здійснювати перевірку поданої касаційної скарги на відповідність вимогам процесуального закону у редакції, що діяли на момент звернення з касаційною скаргою.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли на момент звернення до суду касаційної інстанції, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Згідно з частиною першою статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

У відповідності до частини сьомої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Відповідно до частини першої статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

Згідно з частиною третьою статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) довіреності від імені особи публічного права видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те особи і засвідчуються печаткою такої особи публічного права (за наявності).

Враховуючи викладене, звернення до суду через представника здійснюється лише на підставі належним чином оформленого документу, що посвідчує повноваження представника.

Касаційну скаргу у справі №805/3202/17-а від імені Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області підписав представник Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - ОСОБА_1

У підтвердження повноважень вказаного представника до касаційної скарги додано копію довіреності Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного правління ДФС у Донецькій області від 15.06.2017, яка не містить реєстраційного індексу документа.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади встановлені Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242 (далі - Типова інструкція).

Згідно з пунктом 14 Розділу II «Документування управлінської інформації» «Загальні вимоги до створення документів» Типової інструкції класи управлінської документації визначаються згідно з Державним класифікатором управлінської документації. Одним із класів управлінської документації, що забезпечує організацію процесів управління, є організаційно-розпорядча документація. Реквізити організаційно-розпорядчої документації та порядок їх розташування визначаються ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

Відповідно до пункту 15 Розділу II «Документування управлінської інформації. Загальні вимоги до створення документів» Типової інструкції документ повинен містити обов'язкові для певного виду реквізити, що розміщуються в установленому порядку, а саме: найменування, назву виду документа (крім листів), дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту, текст, підпис.

Реєстраційний індекс документа визначено обов'язковим елементом складу реквізитів документу згідно з пунктом 34 Розділу II «Документування управлінської інформації» «Оформлення реквізитів документів» Типової інструкції, Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

Враховуючи викладене, довіреність Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного правління ДФС у Донецькій області від 15.06.2017 на представництво ОСОБА_1 не відповідає вимогам Типової інструкції та Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів», а саме - не містить обов'язкового реквізиту (реєстраційного індексу документа).

По-друге, як зазначено вище, касаційну скаргу від імені Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного правління ДФС у Донецькій області підписано представником відповідача - ОСОБА_1

До касаційної скарги додано не оригінал документу на підтвердження повноважень ОСОБА_1, а копію такого документу - копію довіреності Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 15.06.2017, засвідчену самим ОСОБА_1

Доказів наявності у ОСОБА_1 встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії довіреності для суду касаційної інстанції не надано.

Таким чином, додана до касаційної відповідачем копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_1 на представництво Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області підписана представником відповідача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору.

Органи доходів і зборів не належать до суб'єктів, визначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) звільнених від сплати судового збору.

У касаційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, в обґрунтування якого податковий орган посилається на відсутність відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України для сплати судового збору.

Суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною п'ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з вимог касаційної скарги визначено долучення документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України кореспондують положенням частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення такої сплати.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом - вересень 2017 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII).

У відповідності до абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на дату звернення до суду з позовом - вересень 2017 року) ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У справі подано позовну заяву майнового характеру - загальна оспорювана сума за бюджетним відшкодуванням становить 25396540грн. Таким чином, судовий збір за подання до адміністративного суду вказаного позову складає 25396540грн. х 1,5 % = 380948,1грн.

Отже, судовий збір, який необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 380948,1грн. х 120% = 457137,72грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: «;101;________ код клієнта за ЄДРПОУ; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд».

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції:

документ, що посвідчує у визначеному законом порядку повноваження особи, якою підписано касаційну скаргу, на представництво відповідача;

документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтею 332, підпунктом 12 пункту першого Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Волноваській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі №805/3202/17-а.

2. Касаційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі №805/3202/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов'язання вчинити дії щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань в розмірі 25396540грн. - залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна