Справа № 760/6072/17
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1407/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Солом?янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чемуся Любомира Михайловича, третя особа: Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР № 856968 від 21.03.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановлену інспектором 9-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Чемусь Л.М.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР АР № 856968 від 21.03.2017 року інспектором 9-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Чемусь Л.М. за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно нього прийнято рішення у справі про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 856968 від 21.03.2017 року вказано, що він, керуючи транспортним засобом Форд Коннект, дн.з. НОМЕР_1, 21 березня 2017 року о 22 годині 30 хвилин в місті Києві по бульвару Чоколівському на регульованому перехресті з непрацюючим світлофором не виконав вимогу регулювальника про зупинку, чим порушив приписи п. 8.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням його прав та положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення і його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, тому звернувся з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Пояснив, що 21 березня 2017 року, приблизно о 22 год. 20 хв, він, керуючи автомобілем Форд Коннект, д.н. НОМЕР_1, рухався по Чоколівському бульвару у напрямку від Севастопольської площі до Індустріального шляхопроводу. При наближенні до перехрестя Чоколівського бул. та вул. Уманської, він побачив непрацюючий світлофор, та, оскільки регулювальника не було видно та дорога була вільною, продовжив рух. Коли до перехрестя залишалось близько 20 метрів, він побачив регулювальника, який тримав диск з червоним сигналом, направленим вертикально вверх, чим самим забороняв рух. Він застосував гальмування, виконуючи вимоги регулювальника, але регулювальник вільною рукою показав жест, який, як він вважає, дозволив проїхати перехрестя, не створюючи аварійної обстановки.

Після проїзду перехрестя його було зупинено інспектором поліції та складено постанову за порушення п. 8.3 ПДР України.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не порушував ПДР України, за що його було притягнуто інспектором до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інспектор розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами та неіснуючими обставинами.

Інспектор роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чемусь Любомир Михайлович в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП вважає законною, винесеною з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для її скасування.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог та на письмові заперечення. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, а постанову інспектора правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи судом встановлено, що інспектором роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чемусь Любомиром Михайловичем 21 березня 2017 року була винесена постанова серії АР № 856968 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 11).

Як вбачається з даних зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Форд Коннект, номерний знак НОМЕР_1, по бульв. Чоколівському у м. Києві, здійснив рух на забороняючий жест регулювальника, чим порушив п. 8.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем оскаржується правомірність та законність прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8.3 ПДР України, сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків і є обов'язковими для виконання.

Згідно п.п. 8.8.в ПДР України, рука регулювальника піднята вгору, означає, що рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено в усіх напрямках.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Департамент патрульної поліції в цій справі заперечує проти задоволення позову, представником було надано до суду письмові заперечення проти позову.

Натомість, позивач в судовому засіданні підтвердив ту обставину, на яку він посилається в позовній заяві, що при наближенні до регульованого перехрестя з непрацюючим світлофором він бачив регулювальника, який тримав диск з червоним сигналом, направленим вертикально вверх, чим самим забороняв рух.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх посилань про винесення інспектором патрульної поліції постанови серії АР №856968 від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України з порушеннями та невідповідності до чинного законодавства України.

Натомість суд приходить до переконливого висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР №856968 від 21 березня 2017 року винесена інспектором патрульної поліції на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті 122 ч. 2 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 2, 69, 70, 71, 105, 160, 163 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

У позові ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чемуся Любомира Михайловича, третя особа: Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн