Справа № 736/1536/17
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/1536/17
Номер провадження 2-а/736/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Чурупченка М.І.,

за участю секретаря - Макуха О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігів Департаменту патрульної поліції України Мосієнка Олексія Юрійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач 22.11.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на нього, 16 вересня 2017 року інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігів Департаменту патрульної поліції України Мосієнко О.Ю. було винесено Постанову серії БР №484478 від 16.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови на нього було накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Позивач з даними діями поліцейського роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігів Департаменту патрульної поліції України Мосієнко О.Ю. не згоден та просить суд визнати його дії протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Також зауважив, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи.

Також, оскільки він оскаржував вказану постанову Начальнику управління патрульної поліції у м. Чернігові своєчасно, а саме 25.09.2017 року відправив скаргу рекомендованим листом, а отримавши 14.11.2017 року відмову, то оскаржив її 22.11.2017 року до суду, тому вважає що строк на оскарження не пропустив і просить поновити цей строк в разі його пропущення.

Позивач у в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Вказав, що автомобілем він не керував, вимоги Правил дорожнього руху не порушував і зупинку і стоянку автомобіля де заборонено він не здійснив, а знаходився біля даного автомобіля, який йому не належить.

Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, надав письмове заперечення 12.12.2017 року, позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 16.09.2017 року він приїхав автомобілем НОМЕР_1 у м.Чернігів близько 05-06 години та поставив автомобіль на узбіччі автодороги по проспекту Перемоги біля торгової будівлі ЕКО МАРКЕТ. Він бачив, що мається знак «Зупинка та стоянка заборонена», але дія знаку була у певний час з 07 до 22 год., тому залишив автомобіль за даною адресою, а сам поїхав до м. Києва, де віддав ключі від автомобіля сину, тобто ОСОБА_1, щоб забрав автомобіль.

Судом встановлено, що 16 вересня 2017 року інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігів Департаменту патрульної поліції України Мосієнко О.Ю. було винесено Постанову серії БР №484478 у справі про адміністративне правопорушення, з якої вбачається, що ОСОБА_1 16.09.2017 року о 11 год. 20 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 98, керуючи ТЗ здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 розділу 33 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Позивач з даними діями поліцейського роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігів Департаменту патрульної поліції України Мосієнко О.Ю. не згоден та просить суд визнати його дії протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу, оскільки правил дорожнього руху не порушував, бо автомобілем не керував. Також зауважив, що інспектор незаконно розглянув справу на місці стоянки транспортного засобу, позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також свідками та іншими документами та доказами.

Відповідно наданого до письмового заперечення доказу, а саме: відеозапису фіксування події правопорушення, яке було переглянуте за участю правопорушника, вбачається, що дійсно не зафіксовано, що автомобілем НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 також не зафіксовано, що саме ця особа порушила проїжджаючи здійснила зупинку та стоянку у зоні дії заборони.

Звертаючись з даним адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови, позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без роз?яснення йому прав та обов?язків, без з?ясування обставин справи, крім того не були прийняті до уваги, як його пояснення, крім того, протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча він і висловлював свою незгоду з правопорушенням, яке йому інкримінується.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Водночас, порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом №1376 Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року, згідно з п. 3 якої протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

А відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов?язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а тому, оскільки розгляд адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до норм ст. 222 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції, то протокол у даному випадку правомірно не складався.

Щодо винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу, то відповідно до ч.3 ст.258 КУпАП працівник патрульної поліції має на це право. Ця норма не суперечить ст.276 КУпАП щодо розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, оскільки як зазначено в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Позивач у позові вказував, що ПДР України не порушував.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в судовому засіданні належним чином не спростовані доводи позивача та не надано відповідних документів та матеріалів, які можуть бути використані як беззаперечні докази у справі.

Також відповідачем, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеозапис фіксації правопорушення), що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене, та те, що доказів порушення позивачем ПДР не надано, у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що саме він залишив автомобіль у дозволений час у зоні дії знаку, також власником автомобіля НОМЕР_1, є ОСОБА_4, тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Щодо поновлення позивачу строків звернення до суду, які пропущені з поважних причин, то ці вимоги підлягають задоволенню, бо позивачем подано позов до суду у встановлені законом строки, так як позивач оскаржував дії працівника поліції відповідно законодавства в строки, подавав скаргу 25.09.2017 року(згідно рекомендованого поштового відправлення) спочатку керівництву поліції, де працює відповідач, а потім отримавши відповідь відмову у задоволенні скарги 14.11.2017 року (згідно листа), у встановлені строки до суду 22.11.2017 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.122 ч.1, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з 25 вересня 2017 року, який пропущений з поважних причин.

Скасувати постанову серії БР №484478 від 16.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігів Департаменту патрульної поліції України Мосієнко О.Ю. за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя М. І. Чурупченко