Справа № 804/7231/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 р. Справа № 804/7231/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кононенко О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дафмі" до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про скасування припису, -
03.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАФМІ» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 22.09.2017 року № 4-6734-9-3.
В обґрунтування позову зазначено, що Державною податковою інспекцією у Дніпропетровській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАФМІ», за результатами якої встановлено ряд порушень, у зв'язку з чим винесено припис від 22.09.2017 року № 4-6734-9-3 про їх усунення. З вказаними приписом позивач не погоджується та вважає його вимоги протиправними оскільки висновки акту перевірки не ґрунтуються на належних доказах та спростовуються на підставі договорів укладених ТОВ «ДАФМІ», факти порушення законодавства не підтверджено.
Письмових заперечень від Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на адміністративний позов не надходило.
Позивач у судове засідання не з'явився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 09.08.2017 р. № 757-П було проведено планову перевірку дотримання ТОВ «ДАФМІ» вимог природоохоронного законодавства України, за результатами якої складено відповідний акт.
Під час проведення перевірки встановлено наступні порушення:
- проектна документація з розділом ОВНС та відповідними погодженнями на влаштування цеху з виробництва гальмівних колодок відсутня, що є порушення ст.ст. 26, 27, 51 «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 7, 32 Закону України «Про екологічну експертизу».
- в матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не в повному обсязі обліковується технологічне обладнання, що є джерелом утворення викидів, а саме: 1 ваги для важення фрикційної суміші, 1 дробеструйна установка, 1 клеезмішувач, 4 столи нанесення клею на опірну пластину вручну, які обладнані місцевою витяжною вентиляціями, 20 пресів фрикційної суміші, 2 камери порошкового фарбування, 1 лінія фарбування, 2 каплесгруйних маркератори, 3 фрезерних верстати, 2 галтовочних барабани, 1 свердлильний верстат, 1 токарний верстат, 1 відрізний верстат, 6 штамповочних верстатів опірних пластин, гильятинні ножиці, 1 шліфувальний верстат, 1 електрична піч сушіння колодок. Відповідно діючий дозвіл на викиди отримано без урахування обсягів викидів від обладнання необлікованого у матеріалах інвентаризації викидів Таким чином, підприємством порушуються вимоги ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
- статистична звітність по формі 2-ТП (повітря) не складається. Розрахунок податкового зобов'язання з екологічного податку складаються відповідно до інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, яка не відповідає фактичному стану по кількості джерел утворення викидів та обсягами викидів. Таким чином, сгатзвітність та розрахунок податкового зобов'язання з екологічного податку складаються не в повному обсязі, що є порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
- первинний облік у сфері охорони атмосферного повітря не здійснюється, що є порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», сг. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
- на підприємстві в наявності ГОУ, однак на момент перевірки паспорти на газоочисне устаткування згідно вимог Правил технічної експлуатації установок очистки газу не розроблені. Крім того, правилами технічної експлуатації установок очистки газу передбачено проводити огляд ГОУ для оцінки їх технічного стану не менше двох разів на рік комісією, яка призначається суб'єктом господарювання. Однак, на момент перевірки Акти оцінки технічного стану роботи ГОУ відсутні. Також, згідно вищезазначених правил, передбачено здійснювати перевірку на відповідність фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам два рази на рік для забруднюючих речовин І-ІІ класів небезпеки, що підлягають очищенню, один раз на рік - для забруднюючих речовин ІІІ-ЇУ класу небезпеки, що підлягають очищенню. Однак, акти ефективності роботи ГОУ на момент перевірки відсутні. Вищевикладене є порушенням вимог Правил технічної експлуатації установок очистки газу, ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
- інформація щодо наявності автотранспорту на балансі підприємства на розгляд не надано, що є порушенням ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
- водопостачання та водовідведення госппобутових вод здійснюється на підставі договору про спільне використання технологічних мереж водопостачання та водовідведення від 01.09.2012 № ВПіВВ-10, укладеного з ВАТ «НВП «Орбіта». Первинний облік водопостачання та водовідведення в 2017 році не здійснюється, статистична звітність по формі 2-ТП (водгосп) не складається, що є порушення ст. 44 Водного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
- в ході візуального огляду встановлено, що території підприємства не в повному обсязі обладнана твердим покриттям:, збирання зливових вод не влаштовано, скид зливових стічних вод здійснюється по рельєфу місцевості, локальні очисні споруди зливових стоків відсутні. Також, підприємством не в повному обсязі здійснюються заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні території прилеглої до виробничих приміщень. Таким чином підприємством порушуються ст. ст. 42, 44, 70, 95, 96, 98, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 96,164 Земельного кодексу України.
- інвентаризація відходів, що утворюються при діяльності підприємства відсутня, норми утворення, їх склад, властивості та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища не визначено, технічні паспорти відходів відсутні, декларація щодо утворення відходів за попередні роки не складалась. Статзвітність щодо поводження з відходами та первинний поточний облік кількості відходів, які утворюються на підприємстві (за формою 1 - ВТ) не здійснюється. Таким чином підприємством порушуються вимоги ст.ст. 7, 17, 26, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст.ст. 24, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
- на підприємстві договори щодо видалення чи утилізації відходів укладено не на всі види відходів, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи».
- для пакування продукції підприємством використовується тара та пакувальні матеріали, при цьому підприємством не забезпечується приймання та утилізація використаних пакувальних матеріалів і тари, договір на збирання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари на підприємстві відсутній, що є порушенням ст.ст. 17, 31 Закону України «Про відходи».
- місця тимчасового зберігання відходів не обладнано згідно вимог природоохоронного законодавства, що є порушенням ст. 17 Закону України «Про відходи».
- плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій, розроблені відповідно з вимогами Положення НПАОП .0.00-4.33-99 на розгляд не надано, що є порушенням ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
- в ході обстеження території підприємства, встановлено факт засмічення земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні підприємства, а саме: поблизу складу сировини та матеріалів на земельній ділянці без відповідного дозволу розміщуються відходи (відходи металобрухту). Зазначений факт свідчить про порушення підприємством, ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 96, 164 Земельного кодексу України, ст. ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи».
- підприємством систематично не проводиться виробничий контроль за дотриманням затверджених граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та умов Дозволу на викиди, що є порушенням ст.29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та умов Дозволу на викиди.
У зв'язку із виявленими порушеннями Державною податковою інспекцією у Дніпропетровській області винесено припис від 22.09.2017 року № 4-6734-9-3 про їх усунення, а саме:
- розробити проектну документацію з розділом ОВНС на влаштування цеху з виробництва гальмівних колодок, погодити у встановленому порядку;
- розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів;
- отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря урахуванням всіх джерел викидів та обсягів викидів;
- не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі;
- забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов'язання з екологічного податку в повному обсязі відповідно з вимогами законодавства;
- забезпечити складання статистичної звітність по формі 2-ТП (водогосп) у відповідності до вимог законодавства
- забезпечити ведення первинного обліку у сфері охорони водних ресурсів;
- забезпечити збирання, очищення та водовідведення зливових стоків з території підприємства у відповідності до вимог законодавства;
- вжити заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні території підприємства;
- провести інвентаризацію відходів;
- визначити склад і властивості відходів та ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини;
- розробити та погодити згідне законодавства нормативи граничних показників утворення відходів у технологічних процесах та не питомих показників утворення відходів;
- розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) та погодити відповідно до вимог законодавства;
- забезпечити складання декларації про утворення відходів згідно вимог законодавства;
- не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів, від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі;
- забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов'язання з екологічного податку в повному обсязі відповідно з вимогами законодавства;
- забезпечити складання стати звітність по формі 2-ТП (водогосп) у відповідності до вимог законодавства;
- забезпечити ведення первинного обліку сфері охорони водних ресурсів;
- забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства у відповідності до вимог законодавства;
- вжити заходів щодо попередження забруднення зливової поверхні території підприємства;
- провести інвентаризацію відходів;
- визначити склад і властивості відходів, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини;
- розробити та погодити згідно законодавства нормативи граничних показників утворення відході технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення відходів;
- розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) та погодити згідно вимог законодавства;
- забезпечити складання декларації про утворення відходів згідно вимог законодавства;
- забезпечити перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ .
Щодо виявлених під час перевірки порушень суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, у першому пункті акту перевірки зазначено, що у ТОВ «ДАФМІ» відсутня проектна документація з розділом оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища та відповідними погодженнями на влаштування цеху з виробництва гальмівних колодок, проте позивачем до суду надано робочий проект, з розділом оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища розроблений «Укрстрой» ГПІ «Придніпровський Промстройпроект».
Разом з тим згідно частини 1 статті 31 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (матеріали оцінки та звіти про оцінку і громадське обговорення) додаються тільки до проектної документації на будівництво об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також об'єктів, які підлягають оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті. Перелік таких об'єктів та порядок проведення оцінки визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 12 закону України «Про екологічну експертизу» в Україні здійснюються державна, громадська та інші екологічні експертизи. Висновки державної екологічної експертизи є обов'язковими для виконання. Приймаючи рішення щодо подальшої реалізації об'єктів екологічної експертизи, висновки державної екологічної експертизи враховуються нарівні з іншими видами державних експертиз. Висновки громадської та іншої екологічної експертизи мають рекомендаційний характер і можуть бути враховані при проведенні державної екологічної експертизи, а також при прийнятті рішень щодо подальшої реалізації об'єкта екологічної експертизи.
Згідно статті 13 закону України «Про екологічну експертизу» державна екологічна експертиза організовується і проводиться еколого-експертними підрозділами, спеціалізованими установами, організаціями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, із залученням інших органів виконавчої влади. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.
Так, відповідний Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808 «Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку».
Водночас влаштування цеху з виробництва гальмівних колодок не віднесено такою Постановою Кабінету Міністрів України до видів діяльності чи об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.
Отже проектна документація на влаштування цеху з виробництва гальмівних колодок не повинна містити розділ оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища та відповідні погодження.
Щодо другого пункту припису, а саме: «Розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення».
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ДАФМІ» відповідно до вимог чинного законодавства було затверджено звіт по інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин розробленого ТОВ НВП «Екосфера» в 2014 році. Дані звіти розроблювались на підставі Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. № 7, відповідно до даних звітів наведена повна характеристика наявних на підприємстві джерел викидів та здійснені інструментальні вимірювання викидів забруднюючих речовин на підставі відбору й аналізу проб згідно методик виконання вимірювань (MBB), допущених до використання та наведених у «Переліку методик виконання вимірювань складу та властивостей про об'єктів довкілля, викидів, відходів і скидів, тимчасово допущених до використання Мінекоресурсів України», затвердженого наказом Мінекоресурсів України від 03.1 1.03 № 98.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.
На виконання зазначеного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 №317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел. Перелік є вичерпним.
ТОВ ««ДАФМІ» в повному обсязі згідно Переліку інвентаризоване обладнання та устаткування, яке може спричинити викиди забруднюючих речовин, на підставі чого отримано необхідні дозволи.
У третього та четвертого пункту припису, а саме: «Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів та обсягів викидів, не допускати здійснення викидів від джерел, які не обліковано у матеріалах інвентаризації.» суд зазначає наступне.
Щодо твердження відповідача про те, що до моменту отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підприємством здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу на викиди позивачем надано пояснення, що до моменту отримання дозволу обліковане обладнання не використовувалось. Відповідачем не надано доказів, які б це спростовували.
Відповідно до абз. 10 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови:
- неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки;
- неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел;
- дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.
З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин розраховано з потужності 1 070,0 тис. комплектів на рік. На підставі наявної бухгалтерської інформації за 3 роки, в 2015 році обсяги виробництва склали 989 тис. комплектів, у 2016 році 1032 тис. комплектів, у 2017 році 801,5 тис. комплектів на рік, що менше заявленої потужності й відповідно викиди забруднюючих речовин також є меншими.
У пункті 5 Припису зазначається: «Розрахунок податкового зобов'язання з екологічного податку здійснювати відповідно з вимогами законодавства в повному обсязі».
Щодо вказаного порушення суд зауважує, що відповідачем не надано жодних доказів наявності зазначених порушень, крім того справляння податків та зборів є виключною компетенцією органів Державної фіскальної служби України, тому відповідач в даному питанні вийшов за межі своєї компетенції.
Згідно з пунктом 6,7 Припису, а саме «Забезпечити ведення первинного обліку в сфері охорони водних ресурсів в повному обсязі, забезпечити складання статистичної звітності за формою 2- ТП (водгосп)» суд зазначає, що згідно з п.1.5. Наказу Міністерства екології та природних ресурсів від 16.03.2015 № 78 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку водокористування»: під час державного обліку водокористування систематизуються дані про водокористувачів, які здійснюють діяльність, пов'язану із забором та/або використанням води, скиданням зворотних (стічних) вод та забруднюючих речовин, та: здійснюють забір води із поверхневих та підземних водних об'єктів в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу; забирають воду з водопровідних мереж або інших систем водопостачання в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом календарного року) і передають зворотні (стічні) води до систем водовідведення; забирають воду для зрошення в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом зрошувального періоду); мають сезонний режим роботи та забирають воду в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом періоду його роботи у межах календарного року); мають оборотні системи водопостачання загальною потужністю 1000 метрів кубічних води на добу і більше незалежно від кількості забраної (отриманої) води; використовують воду для виробництва напоїв незалежно від кількості води; здійснюють скид (незалежно від об'єму) зворотних (стічних) вод безпосередньо у водні об'єкти та підземні горизонти; віднесені до галузі гідроенергетики; користуються водними об'єктами для рибогосподарських потреб (крім суден флоту рибної промисловості).
Відповідно до ст. 42 Водного кодексу України, підприємство вторинний водокористувач, це користувач, що не має власних водозабірних споруд і отримує воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.
Між ТОВ «ДАФМІ» та КП «Дніпроводоканал» укладено договір, предметом якого є послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, встановлено лічильник, жодних претензій щодо невідповідності показників не надходило.
ТОВ «ДАФМІ» забирає воду з водопровідних мереж або інших систем водопостачання в обсязі до 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом календарного року) і передає зворотні (стічні) води до систем водовідведення, а відповідно не зобов'язане подавати вказану звітність.
Пунктом восьмим, дев'ятим в Приписі зазначено, що територія ТОВ «ДАФМІ» не в повному обсязі обладнана твердим покриттям, збирання зливових вод не влаштовано, скид зливових стічних вод здійснюється за рельєфом місцевості, локальні очисні споруди зливових стоків відсутні, ТОВ «ДАФМІ» не в повному обсязі здійснюються заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні і території, прилеглої до виробничих приміщень, що є порушенням статей 42,44, 70, 95, 96, 98, 105 Водного кодексу України, статті 35 закону України «Про охорону земель», статей 96, 164 Земельного кодексу України.
Водночас відповідно до пунктів 2.24, 2.25 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 року № 145, відведення стічних вод, що утворилися в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар'єрної і дренажної води), повинно здійснюватись централізованою системою водовідведення. Відведення стічних вод, що утворилися на забудованій території внаслідок випадання атмосферних опадів, повинно здійснюватись з усього басейну стоку системою зливової (дощової) каналізації, яка є обов'язковим елементом благоустрою населених пунктів. У містах і селищах міського типу необхідно передбачати зливову (дощову) каналізацію закритого типу з попереднім очищенням стоку.
Оскільки ТОВ «ДАФМІ» відноситься до вторинних водокористувачів (абонентів) та скидає стічні води в системи первинних водокористувачів на підставі договору про водовідведення, згідно частини 1 статті 20 закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом, а відповідно до частини 2 статті 18 закону України «Про благоустрій населених, пунктів» у сфері благоустрою на підприємства покладається лише обов'язок утримувати в належному стані об'єкти благоустрою, що здійснюється у повному обсязі, у відповідних діях ТОВ «ДАФМІ» відсутні порушення статей 42, 44, 70, 95, 96, 98, 105 Водного кодексу України, статті 35 закону України «Про охорону земель», статей 96, 164 Земельного кодексу України.
Щодо пунктів 10-20 Припису, а саме «Ліквідувати розміщення відходів у несанкціонованих місцях, встановлено відсутність інвентаризації відходів, що утворюються при діяльності ТОВ «ДАФМІ», не визначення норм утворення, складу, властивостей та ступеня небезпечності для навколишнього природного середовища таких відходів, відсутність технічних паспортів відходів та декларацій щодо утворення відходів, не здійснення ТОВ «ДАФМІ» статзвітності щодо поводження і з відходами та первинного поточного обліку кількості відходів за формою 1-ВТ суд зазначає наступне.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1999 № 2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів» паспортизація відходів - процес послідовного збирання, узагальнення та зберігання відомостей про кожний конкретний вид відходів, їх походження, технічні, фізико-хімічні, технологічні, екологічні, санітарні, економічні та інші показники, методи їх вимірювання і контролю, а також про технології їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і
Згідно з пунктом 9 згаданої Постанови паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними. Тобто паспорта відходів розробляються на відходи, для яких не знайдено оптимальні шляхи утилізації або видалення. Щодо відходів, які приймаються спеціалізованими підприємствами на утилізацію або знешкодження, або твердих побутових відходів, то шляхи поводження з ними вже визначені.
Також нормативним документом щодо заповнення та затвердження технічного паспорта відходу є ДСТУ 2195-99 (ГОСТ 17.9.0.2-99) «ТЕХНІЧНИЙ ПАСПОРТ ВІДХОДУ. Склад, вміст, виклад і правила внесення змін», затверджений наказом Держстандарту України від 08.09.1999 № 167 та введений в дію наказом Держстандарту України від 03.02.2000 № 97 (на заміну ДСТУ 2195-93 (ГОСТ 17.0.0.05-93)). Згідно з додатком А зазначеного нормативного документу технічні паспорти відходів погоджуються територіальними підрозділами Мінприроди.
Паспорт відходів був розроблений позивачем у 2008 році у складі ДСТУ 4462.3.01:2006 «Охорона природи. ПОВОДЖЕННЯ З ВІДХОДАМИ. Порядок здійснення операцій» як Додаток Б «Паспорт відходів підприємства та інструкція по його заповненню».
Згідно із статтею 11 Закону України «Про стандартизацію» стандарти застосовуються на добровільній основі, за винятком випадків, коли застосування цих стандартів вимагають технічні регламенти.
Розроблення паспортів відходів в першу чергу необхідне для тих відходів, для яких не визначена відповідна технологія утилізації, і вони накопичуються у місцях видалення відходів, в інших випадках вони не є обов'язковими.
Відповідно до ДСТУ 2195-99 - погодження технічного паспорту відходів здійснює місцевий (територіальний) природоохоронний підрозділ. За ДСТУ 4461.3.01:2006 процедура погодження паспорту відходів відсутня.
Позивач вказує, що на підприємстві спеціально відведено місця для тимчасового зберігання відходів: бетонний майданчик з окремими контейнерами для накопичення та тимчасового зберігання твердих побутових відходів та макулатури картонної; контейнери для накопичення та тимчасового зберігання відходів поліетилену, відходів тари від сировини, відпрацьованих фільтрів, відходів металу розташовані поруч з місцем їх утворення. Щодо вказаного факту засмічення земельної ділянки, то підприємством було надано пояснення, що металобрухт зберігається на спеціально відведених майданчиках, частково в невеликій кількості був переміщений для проїзду по території вантажного автотранспорту, ще до закінчення перевірки його було переміщено до місця зберігання. Доказів які б спростовували дане твердження позивача відповідачем не надано.
Відповідно до пункту 3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України №149 від 04.04.2007 року землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Тобто сам факт знаходження сторонніх предметів, на земельній ділянці, не є показником засмічення земель.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ДАФМІ» укладено договори з вивезення та видалення відходів, а саме: договір про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів від 15.12.2016 року № 751 укладений з ТОВ «Дніпрокомунтранс» та договір підряду від 11.03.2016 р. № 160311-ДЦ укладений з TOB «ІНВЕНТ ГРУП» на виконання робіт з очищення мастильних матеріалів від домішок і вологи.
Відповідачем вказується, що ТОВ «ДАФМІ» не надано інформації та документів щодо остаточного видалення та утилізації відходів, однак жодною нормою, на яку здійснюється посилання в акті, як таку що порушує установлений порядок, не передбачено зберігання та надання інформації з приводу остаточного місця видалення та утилізації відходів. Даний обов'язок покладається на виконавців договорів, які мають відповідні дозволи та ліцензії. Позивачем було в повному обсязі надані документи, до перевірки, та укладені Договори зі спеціалізованими організаціями щодо наданню послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, щодо надання послуг по збиранню, зберіганню для подальшого видалення, захоронення чи утилізації відходів.
Згідно акту перевірки відповідачем зазначено, що ТОВ «ДАФМІ» не має паспортів на наявне газоочисне устаткування, розроблених згідно вимог Правил технічної експлуатації установок очистки газу, актів оцінки технічного стану роботи газоочисного устаткування та актів ефективності роботи газоочисного устаткування.
Проте за твердженням позивача на підприємстві не має газоочисного устаткування. У ТОВ «ДАФМІ» обліковується пило фільтруюче обладнання СовПлим «МОВ», на яке «Правила технічної експлуатації установок очистки газу» затверджені Наказом Міністерства охорони навколишнього природного від 06.02.2009 № 52 не поширюються на дане обладнання. Оскільки дане обладнання не є газоочисним, то припис з оформлення паспортів на пилогазоочисне обладнання є протиправним.
Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не надано жодних доказів, що б підтверджували факти викладені в акті перевірки, яким встановлено порушення природоохоронного законодавства та необхідність виконання вимог оскаржуваного припису, а данні документів наданих позивачем, спростовують доводи відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАФМІ» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про скасування припису задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 22.09.2017 року № 4-6734-9-3.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кононенко