Справа № 357/13780/17
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач проса: визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні ОСОБА_1 статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі їй посвідчення 1 категорії, зобов'язавши Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зазначені вимоги обгрутовані тим, що відмова Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації є такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем порушений порядок видачі посвідчень, а виключення з переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення зони посиленого радіоекологічного контролю, ніяким чином не впливає на його право отримати посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

28.12.2017 року учасники справи в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, тому суд розглядав справу за відсутності учасників судового засідання.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач має посвідчення категорії 4 громадянина, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

24.06.2016 року експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 9141 встановлено, що захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно копії довідки обласної спеціалізованої МСЕК позивачу встановлено з 02.09.2016 року третю групу інвалідності довічно, причина інвалідності пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС.

17.05.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суд визнав протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у прийнятті документів позивача для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зобов'язав Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти його документи для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зобов'язав виконавчий комітет Білоцерківської міської ради внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та зобов'язав Київську обласну державну адміністрацію розглянути вказане подання про встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону.

18.09.2017 року розглянувши подання Білоцерківської міської ради від 07.09.2017 року із заявою позивача щодо видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, на виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05..2017 року, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації листом № 05-59-2372 повідомив позивачу, що немає правових підстав для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення категорії 1, у зв'язку з тим, що зазначені функції віднесені до компетенції Київської обласної державної адміністрації та внесенням змін до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким виключено з нього зону посиленого радіоекологічного контролю.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Стаття 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Разом з цим, виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю, на думку суду, не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Крім того, виявлене у позивача захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, а тому вона безумовно потребує соціального захисту, як така, що постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Приписами ч. 4 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року.

Відповідно до п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Виконання повноважень встановлених законодавством України у сфері захисту прав та реалізації соціальних гарантій, визначених законодавством України для окремих категорій населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в Київській області забезпечує Департамент Київської обласної державної адміністрації на підставі пп. 34 п. 5 п. 17 Положення про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови Київської ОДА № 43 від 05.02.2013 року.

Департамент є окремою юридичною особою публічного права та має самостійний баланс, власні рахунки в органах казначейства, печатку та організовує і координує роботу, пов'язану з визначенням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (п. 2 Положення про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови Київської ОДА № 43 від 05.02.2013 року).

Таким чином, на думку суду, органом, що здійснює прийняття рішень та видачу посвідчень на території Київської області являється Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення та не довів правомірність своєї відмови у видачі спірного посвідчення.

Водночас, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

На думку суду дискреційні функції відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на етапі, коли особа, яка звернулась, є інвалідом та вже має статус потерпілого 4 категорії, а також має докази на підтвердження причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою, досить жорстко обмежені в законодавчому порядку, а тому зазначені відповідачем підстави відмови, зокрема, пов'язані із набранням чинності змінами, внесеними Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» про виключення зони посиленого радіоекологічного контролю із зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, що на думку відповідача взагалі позбавляє позивача статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, - не належить до передбачених законом підстав відмови в наданні позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року по справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні ОСОБА_1 статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі їй посвідчення 1 категорії, зобов'язавши Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі їй посвідчення 1 категорії.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Цуранов