Справа № 804/3281/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 рокусправа № 804/3281/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевської Н.А.

судді: Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - Фішелєва Г.В., дов. від 15.10.14

відповідача: - Дерець Т.В., дов. від 22.08.17

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Фаворит"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 р. у справі № 804/3281/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Фаворит"

до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2017 згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2017 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 17 липня 2014 р. № 110080000/2014/100165/1, картки відмови у прийнятті митної декларації від 17 липня 2014 р. № 110080000/2014/00205.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків митного органу щодо необхідності коригування митної вартості товару, оскільки заявлена митна вартість за ціною контракту підтверджена необхідною документацією.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017р. у справі № 804/3281/17 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано не підтвердженням позивачем транспортної складової митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ «ТД «Фаворит» подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017р. у справі № 804/3281/17 та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем митному органу під час митного оформлення товарів документи не містили жодних розбіжностей, а навпаки містили усі необхідні відомості, які підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості товарів, визначеної декларантом за основним методом - за ціною договору, із дотриманням вимог Митного кодексу України, а ті розбіжності, що митний орган зазначив в рішенні про коригування митної вартості товару, не перешкоджали встановити числові значення всіх складових митної вартості.

Дніпропетровська митниця проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, наполягаючи, що позивачем під час здійснення митного оформлення не надано документів, які б надали достовірну інформацію щодо розподілу та виду витрат, пов'язаних з перевезенням товарів та їх оплатою, при цьому виявлені Митницею розбіжності так і не були усунуті.

Зазначені правові позиції представниками сторін підтримано в судових засіданнях апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ТД «Фаворит» (Комісіонер) та ТОВ «АТБ-Маркет» (Комітент) укладений договір комісії № 1208-13 від 12.08.2013, за умовами якого Комісіонер зобов'язався за дорученням Комітента за винагороду укласти від свого імені за рахунок Комітента певні договори, серед яких зовнішньоекономічні угоди купівлі-продажу товарів (т.1, а. с.48-50).

Відповідно до п.3.3 даного договору комісії в суму витрат Комісіонера по виконанню доручення Комітента входять підтверджені відповідними документами наступні витрати: транспортні витрати, витрати по навантаженню, розвантаженню, зберіганню, страхуванню, сплаті митних податків та зборів, інші витрати, обумовлені сторонами.

Разом з тим, згідно з п.3.5 зазначеного договору комісії за погодженням сторін Комітент вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які пов'язані і необхідні для виконання комісійного доручення по даному договору (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України і в міжнародному сполученні, фрахт суден тощо) безпосередньо на користь третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ТД «Фаворит» (Покупець) та компанією CHANGSHA JOYSAINT DISHAWARE CO. LTD, Китай (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт № 2664-CJ/СН від 15.04.2014 (далі - Контракт), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого Продавець зобов'язується поставити товар Покупцю партіями, на умовах і по цінах, вказаних у Додатках і Специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього контракту (т.1, а. с.14-16).

Згідно зі Специфікацією № 1 від 29.05.2014 до Контракту Продавець здійснює поставку Покупцю:

- товару на загальну суму 47 289,24 доларів США, у т. ч.: 0217ВАV Тарілка порцелянова 22 см у кількості 26 952 од., за ціною 0,555 доларів США/од за загальною ціною 14958,36 доларів США; 0073 ВАV Тарілка порцелянова 19 см у кількості 7752 од., за ціною 0,505 доларів США/од за загальною ціною 3914,76 доларів США; 0073ВАV Тарілка супова 19 см у кількості 24000 од., за ціною 0,505 доларів США/од за загальною ціною 12120,00 доларів США; 0260 ВАV Салатник фарфоровий 15 см у кількості 41256 од., за ціною 0,395 доларів США/од за загальною ціною 16296,12 доларів США (далі - Товар);

- оплата товару 100% протягом 60 днів після відвантаження;

- умови поставки - FOB, Янтянь (Китай) (т.1, а. с.18).

Для здійснення митного оформлення зазначеній у Специфікації № 1 від 29.05.2014 партії вказаного Товару декларантом подано до Дніпропетровської митниці декларацію митної вартості № 110080000/2014/116625 від 15.07.2014, згідно з якою митна вартість Товару, заявленого до митного оформлення, визначена за ціною контракту, та становить 20 361,18 дол. США (т.1, а. с.88, 89).

Тобто митна вартість Товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

За результатами здійсненого митного контролю відповідачем виявлено розбіжності в числових значеннях в документах, поданих для митного оформлення позивачем, в зв'язку з чим на підставі ст.53 МК України у позивача витребувані у 10-денний термін наступні додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації (т.1, а. с.35).

Листом від 16.07.2014 декларант повідомив Митницю про неможливість надання витребуваних відповідачем додаткових документів (т.1, а. с.36).

17.07.2014 Дніпропетровською митницею прийнято:

- рішення про коригування митної вартості товарів № 110080000/2014/100165/1, яким митна вартість Товару визначена згідно з положеннями ст.64 МК України із застосуванням методу 2(ґ) (резервний метод визначення митної вартості) на рівні 23164,92 дол. США. на підставі наявних у митниці відомостей за МД № 100270002/2014/302885 від 14.07.2014 (т.1, а. с.37, 38);

- картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110080000/2014/00205 (т.1, а. с.39-41).

За заявою декларанта, оцінювані партії товару випущені у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, сплачені за МД №110080000/2014/116993 від 17.07.2014 (т.1, а. с.42).

В подальшому позивач у строк, визначений ч.8 ст.55 МК України, скористався правом подання додаткових пояснень та документів для підтвердження заявленої митної вартості Товару, надавши Митниці з супровідним листом від 30.09.2014 № 30-09/31611 копію заявки на купівлю іноземної валюти, копію платіжного доручення від 29.07.2014 № 501, Swift (т.1, а. с.44-46).

Дослідивши вказані документи, Митниця не знайшла підстав для скасування винесеного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови від 17.07.2014.

ТОВ «ТД «Фаворит», вважаючи вищевказані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови незаконними, звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ТД «Фаворит» не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 МК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частина 2 статті 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження (ч.2 ст.256 МК України).

У відповідності до приписів ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Згідно даної статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товару від 17.07.2014 стосовно виявлення Митницею розбіжностей у документах, поданих декларантом під час процедури митного оформлення, наведено наступне:

1) відомості щодо номеру коносаменту у наданій декларантом копії митної декларації країни відправлення (А ) не відповідають наданим декларантом документам на морське перевезення (коносаменти від 05.06.2014 № WGE1405011А (т.1, а. с.27, 28) та від 06.06.2014 № APLU077905331 (т.1, а. с.29, 30);

2) згідно з комерційною пропозицією, наданою декларантом до митного оформлення, зазначені Товари пропонуються для продажу за умови їх відвантаження в термін з 01.05.2014 по 01.06.2014 (т.1, а. с.90), при цьому з згідно з коносаментом № WGE1405011А фактичне відвантаження оцінюваного товару відбулось 05.06.2014 (т.1, а. с.27, 28);

3) згідно з п.2.1.8 договору транспортного експедирування від 10.10.2010 № 1647 експедитор ТОВ "Ітеріс" зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дати відвантаження у порту відправлення надати клієнту ТОВ "АТБ-Маркет" (в оригіналі) рахунок на оплату (т.1, а. с.52-55). Відповідно до коносаменту № WGE1405011А фактична дата відвантаження заявленого товару 05.06.2014. Наданий декларантом до митного оформлення рахунок-проформа датований 10.07.2014 (т.1, а. с.60), що не відповідає умовам п.2.1.8 договору від 10.10.2010 № 1647;

4) у наданій декларантом заявці на перевезення вантажів морським транспортом від 15.05.2014 № 6986/55187 вартість фрахту, включаючи плату експедитору, дорівнює еквіваленту 3060 дол. США/контейнер у гривні за курсом НБУ на дату прибуття контейнера на митний термінал (т.1, а. с.57). Згідно з рахунком-проформою від 10.07.2014 вартість фрахту та транспортно-експедиційних послуг складає 35 673,88 грн. (т.1, а. с.60), що не відповідає (є меншою) зазначеній у заявці вартості фрахту, включаючи плату експедитору, у перерахунку на курс НБУ на дату прибуття контейнера на митний термінал (08.07.2014 - відмітка Південної митниці на товаросупровідних документах);

5) назва транспортного засобу, зазначена в екологічній декларації від 04.07.2014 №43048 (АТНЕNА) не відповідає назві транспортного засобу, зазначеного в коносаменті від 05.06.2014 № WGE1405011А (BASIE EXPRESS008W), що може свідчити про перевантаження товару та пов'язані з цим витрати, що є складовими митної вартості;

6) згідно з висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 14.07.2014 № ГО-3134/1 експертом зроблено припущення щодо ринкової вартості товарів: 0217 ВАV тарілка фарфорова 22 см на рівні 0,555 дол. США/шт та 0073 ВАV тарілка супова фарфорова 19 см на рівні 0,505 дол. США/шт на умовах поставки FСА Янтянь (т.1, а. с.43). Проте, зазначений висновок експерта базується на інформації сайту мережі Інтернет http:www.alibaba.com. http:www.alibaba.com є он-лайн платформою для бізнесу, "провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів", створювати власні профілі на якому мають можливість будь-які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних.

З аналізу наведених норм Митного кодексу України вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

З приписів ч.2 ст.53 і ч.1 ст.54 МК України вбачається, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

Тобто у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що не може бути свідченням неправильності визначення Товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення Товару те, що у наданих декларантом документах наявна невідповідність номеру коносаменту у копії митної декларації країни відправлення наданим декларантом документам на морське перевезення (коносаментам) та невідповідність дати рахунку-проформи умовам договору транспортного експедирування (п.1 і п.3 виявлених Митницею розбіжностей).

Також не може бути свідченням неправильності визначення Товариством числового значення складових митної вартості Товару зауваження Митниці, які стосуються комерційної пропозиції та висновку експерта Дніпропетровської ТПП (п.2 і п.6 виявлених Митницею розбіжностей), оскільки вказані документи не відносять до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведеному у ч.2 ст.53 МК України.

Таким чином, дослідженню колегією суддів підлягають п.5 і п.6 виявлених Митницею розбіжностей, як такі, що стосуються числового значення митної вартості Товару, а саме її транспортної складової.

Так, за приписами наведеної вище ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 58 МК України визначає метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, згідно з ч.ч.4, 5, 8 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За певними положеннями ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

При цьому у пункті 2 частині 11 вказаної статті передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: витрати на транспортування після ввезення.

Так, стосовно висновків митного органу про невідповідність розміру транспортної складової митної вартості Товару, визначеному у заявці на перевезення вантажів морським транспортом від 15.05.2014 № 6986/55187, розміру транспортної складової митної вартості Товару, визначеному у рахунку-проформі від 10.07.2014 (п.4 виявлених Митницею розбіжностей) колегія суддів зазначає наступне:

З документів на морське перевезення, наданих декларантом до митного оформлення (коносаментів від 05.06.2014 № WGE1405011А та від 06.06.2014 № APLU077905331) вбачається, що Товар перевозився морським транспортом з місця завантаження - Янтянь Китай, місце доставки (порт призначення) - Одеса, Україна (т.1, а. с.27-30).

При цьому згідно зі Специфікацією № 1 від 29.05.2014 до Контракту (т.1, а. с.18) та Експортної митної декларації КНР (т.1, а. с.26) умови поставки Товару - FOB, Янтянь (Китай).

Згідно з Інкотермс 2010 FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) термін "Франко борт" означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не збираються поставити товар через поручні судна, слід застосовувати термін FCA.

Тобто за умовами поставки FOB витрати, пов'язані з транспортуванням вантажу морським транспортом до пункту призначення несе покупець, яким у даному випадку є ТОВ «АТБ-маркет».

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження транспортної складової заявленої митної вартості Товару, декларантом надано Митниці:

- договір транспортного експедирування від 01.10.2010 № 1647 (т.1, а. с.52-54);

- заявку на перевезення вантажу морським транспортом від 15.05.2014, оформлену ТОВ «АТБ-маркет» (т.1, а. с.57);

- калькуляцію витрат на доставку вантажу від 10.07.2014, оформлену ТОВ «ТД «Фаворит» (т.1, а. с.58);

- рахунок-проформу від 10.07.2014 (т.1, а. с.60).

Так, 01.10.2010 між ТОВ «АТБ-маркет» (Клієнт) та ТОВ «Ітеріс» (Експедитор) укладений договір № 1647 транспортного експедирування (далі - Договір транспортного експедирування), за умовами якого Експедитор зобов'язується за плату і за рахунок Клієнта виконати, а у разі необхідності - також і організувати виконання визначених даним договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, а Клієнт зобов'язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги (т.1, а. с.52-54).

При цьому відповідно до п.1.2 Договору транспортного експедирування конкретний перелік послуг та інформація про них зазначається у заявці на перевезення вантажу, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Також даним пунктом договору передбачена наявність окремо заявки на перевезення автомобільним транспортом (форма якої наведена у додатку № 1 до договору), та заявки перевезення морським транспортом (форма якої наведена у додатку № 2 до договору).

Згідно з п.3.2 Договору транспортного експедирування вартість послуг з перевезення конкретного вантажу зазначається в заявці Клієнта і може бути змінена тільки за письмовим погодженням двох сторін.

Тобто, ТОВ «Ітеріс» являється надавачем послуг з організації транспортування вантажів на користь ТОВ «АТБ-маркет» і документом, який підтверджує надання таких послуг, зокрема їх вид та вартість, є заявка на перевезення вантажів морським транспортом, у разі здійснення перевезення вантажів морським транспортом, і заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом - у разі здійснення перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Декларантом надано до митного оформлення заявку на перевезення вантажу морським транспортом від 15.05.2014 № 6986/55187, підписану ТОВ «Ітеріс» і ТОВ «АТБ-маркет», в якій, серед іншого, зазначено:

- маршрут: Янтянь, Китай-Дніпропетровськ, Україна;

- пункт митного оформлення: автопорт «Південний» (м.Дніпропетровськ);

- реквізити коносамента: APLU077905331 (WGE1405011А);

- місце вивантаження: м.Дніпропетровськ;

- узгоджена вартість послуг, включаючи плату експедитору: еквівалент 3060 дол. США/контейнер у гривні за курсом НБУ на дату прибуття контейнера на митний термінал (т.1, а. с.57).

З наведених документів вбачається, що відповідно до заявки на перевезення вантажу морським транспортом від 15.05.2014 № 6986/55187 вартість послуг з перевезення, включаючи плату експедитору, становить еквівалент 3060 дол. США/контейнер у гривні за курсом НБУ на дату прибуття контейнера на митний термінал перевезення.

При цьому доказів наявності заявки перевезення вантажів автомобільним транспортом, яка б визначала окремо вартість послуг з перевезення автомобільним транспортом (з урахуванням або без плати експедитору) з м.Одеса і до м.Дніпропетровськ, як це передбачається умовами Договору транспортного експедирування, позивачем ані Митниці, ані суду не надано.

В свою чергу, у калькуляції витрат на доставку вантажу від 10.07.2014, оформлену ТОВ «ТД «Фаворит», зазначена плата за перевезення Товару у загальній сумі 17 437,22 грн., складена з наступних чинників:

- оплата основного транспортного засобу від м.Яньтянь (Китай) до кордону України - 17086,07 грн.

- оплата основного транспортного засобу від кордону України до м.Дніпропетровськ - плата відсутня;

- експедиційні послуги - 351,15 грн. (т.1, а. с.58).

Тобто згідно з калькуляцією сума 17 437,22 грн. - це вартість перевезення морським транспортом м.Яньтянь (Китай) до м.Одеса, Україна.

При цьому у рахунку-проформі від 10.07.2014, складеній ТОВ «Ітеріс» і ТОВ «АТБ-маркет», зазначена вартість послуг ТОВ «Ітеріс» у загальній сумі 35 673,88 грн.:

- морське перевезення вантажу Яньтянь-Одеса - 17 086,07 грн.

- транспортні послуги з перевезення вантажу Одеса-Дніпропетровськ - 18 166,43 грн.;

- транспортно-експедиційне обслуговування - 421,38 грн. (т.1, а. с.60).

З вищенаведених положень п.5 ч.10, п.2 ч.11 ст.58 МК України вбачається, що при визначенні митної вартості товару до ціни додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, і, водночас, не включаються до митної вартості витрати на транспортування товару після ввезення на територію України.

У даному випадку місцем ввезення Товару на митну територію України є порт у м.Одеса, Україна, і узгоджена вартість послуг (включаючи плату експедитору) у заявці на перевезення вантажу морським транспортом є саме еквівалент 3060 дол. США/контейнер у гривні за курсом НБУ і має обраховуватись ця сума у гривні саме на дату прибуття контейнера у місце доставки - до м.Одеса, Україна, як пункту (порту) призначення, в якому закінчується етап перевезення Товару морським транспортом.

Таким чином, вірним є твердження відповідача про те, що розрахована сума вартості послуг морського перевезення, включаючи плату експедитору, на 08.07.2014 (дату прибуття морського судна відповідно до відмітки Південної митниці на морському коносаменті від 05.06.2014 № WGE1405011А) за курсом НБУ 11,784505 грн./дол.США складає: 3 060 дол. х 11,784505 грн./дол.США = 36 060,58 грн.

Разом з тим, при здійсненні розрахунку декларантом за митною декларацією від 15.07.2014 № 110080000/2014/116625 (т.1, а. с.88, 89) до митної вартості Товару включено транспортну складову у розмірі 17 437,22 грн.

Також з поданої декларантом Декларації митної вартості від 17.07.2016 вбачається проведення розрахунку, зокрема, у графі 20 розділу Б «Витрати на транспортування» до п/п Одеський морський торговельний порт на суму 17 437,22 грн. (т.1, а. с.33).

Таким чином, знайшли підтвердження доводи Митниці про наявність невідповідності у транспортній складовий митної вартості Товару, зазначеній у заявці на перевезення вантажів морським транспортом від 15.05.2014 № 6986/55187, тій, що вказані у рахунку-проформі від 10.07.2014, і, відповідно, заявлена декларантом при митному оформленні Товару.

При цьому доводи скаржника про необхідність обчислення вартості морського перевезення по курсу НБУ станом саме на 10.07.2014 - дату прибуття на митний термінал Дніпропетровської митниці, оскільки у заявці на перевезення вантажів морським транспортом від 15.05.2014 № 6986/55187 вартість фрахту в еквіваленті 3060,00 дол.США/контейнер встановлена на дату прибуття контейнеру на митний термінал за перевезення вантажу за маршрутом Янтянь (Китай) - Дніпропетровськ (Україна) (а не м.Одеса), і складає 35 673,88 грн. (3060 доларів США х 11,6581300), як і зазначено у рахунку-проформі від 10.07.2014, колегією суддів до уваги не приймаються.

По-перше, з вищенаведених умов п.1.2 Договору транспортного експедирування вбачається, що саме у заявці, яка є невід'ємною частиною цього договору, зазначається конкретний перелік послуг.

Між тим у заявці на перевезення вантажів морським транспортом від 15.05.2014 №6986/55187 вид послуг не визначений.

Проте, виходячи з умов Договору транспортного експедирування при наданні послуг з організації перевезення та експедирування морським (Янтянь-Одеса), а потім автомобільним (Одеса-Дніпропетровськ), декларант мав надати Митниці два окремих документа:

- заявку на перевезення вантажів морським транспортом, в якій зазначається вартість саме морського перевезення;

- заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом, в якій зазначається вартість саме автомобільного перевезення.

При цьому, як зазначено вище, заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом (або будь-яким іншим) на маршрут Одеса-Дніпропетровськ, позивачем суду не надано. Існує лише заявка на перевезення вантажів морським транспортом, яка, виходячи з цілі її складення, визначеній у Договорі транспортного експедирування, підтверджує саме вартість перевезення вантажу морським транспортом (за відсутності визначення у ній інших видів послуг з перевезення).

Посилання скаржника на визначення видів послуг з перевезення з розподілом сум у рахунку-проформі від 10.07.2014, складеному ТОВ «Ітеріс» і ТОВ «АТБ-маркет», колегія суддів вважає безпідставним з огляду на неналежність такого доказу, оскільки складання рахунку-проформи не передбачене Договором транспортного експедирування, пункти 1.2 і 3.2 якого визначають тим документом, що фіксує вид послуг з перевезення та їх вартість, саме заявку на перевезення вантажу.

Також колегія суддів вважає неналежним доказом розподілу видів та вартості послуг з перевезення надану позивачем калькуляцію від 10.07.2014, оскільки Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими Наказом Мінфінансів України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованим в Міністерств юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, передбачений порядок заповнення графи 20 декларації, в якому зазначено, що «Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Отже, калькуляція транспортних витрат може прийматись як належний доказ транспортної складової митної вартості товарів лише у разі здійснення перевезення товарів з використанням власного транспортного засобу, чого у даному випадку не мало місця.

По-друге, твердження скаржника, що вартість фрахту в еквіваленті 3060 дол.США/контейнер має розраховуватись саме на дату прибуття контейнеру на митний термінал до м.Дніпропетровськ (Україна), спростовується вищенаведеним висновком щодо приписів п.5 ч.10 ст.58 МК України, згідно з яким при визначенні митної вартості товару до ціни додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

При цьому відповідно до п.4 ч.1 ст.4 МК України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

З огляду на те, що місце ввезення на митну територію України пов'язано законодавцем з переміщенням Товару через митний кордон України, у даному випадку місцем ввезення на митну територію України є саме порт у м.Одеса, Україна.

Такий висновок підтверджується і змістом наданої позивачем калькуляції витрат на доставку вантажу від 10.07.2014, в якій зазначено, що оплата основного транспортного засобу від м.Яньтянь (Китай) до кордону України - 17086,07 грн. (т.1, а. с.58).

Відтак, вартість фрахту в еквіваленті 3060 дол.США/контейнер має розраховуватись саме на дату прибуття контейнеру до порту у м.Одеса, Україна.

Посилання скаржника на мотивувальну частину постанови ВАСУ від 29.03.2017 у даній справі (т.1, а. с.207-215), згідно з якою «…суд не погоджується з доводами Митниці щодо неправильного визначення позивачем вартості послуг транспортування у сумі 35673,88 грн., що дорівнює еквіваленту 3060,00 дол. США/контейнер у гривні за курсом НБУ саме на дату прибуття контейнера на митний термінал у м.Дніпропетровську 10 липня 2014 року, та необхідності визначення цієї суми у розмірі еквівалентному 3060 дол.США/контейнер у гривні за курсом НБУ саме станом на 08 липня 2014 року (прибуття товару на митний термінал Південної митниці), оскільки транспортне експедирування товару перевізником здійснено за маршрутом Янтянь (Китай) - Дніпропетровськ (Україна) і вартість послуг повинна визначатись станом на дати повного виконання зобов'язань перевізником», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки в силу приписів ст.ст.161, 163, ст.195 КАС України встановлення певних обставин відноситься до компетенції судів першої та апеляційної інстанції.

Крім того, як додатково зауважується відповідачем підтверджується матеріалами справи, у наданих до митного оформлення декларантом коносаментах від 05.06.2014 №WGE1405011А та від 06.06.2014 № APLU077905331 містяться різні відомості щодо оплати фрахту: в коносаменті від 05.06.2014 № WGE1405011А зазначено «Фрахт підлягає сплаті вантажоодержувачем в порту призначення» (т.1, а. с.28), а в коносаменті від 06.06.2014 №APLU077905331 - «Фрахт передплачено» (т.1, а. с.30), що викликає сумнів у достовірності наданих транспортних документів та документів, що містять відомості про вартість транспортування, зокрема, у повноті їх даних, і, як наслідок, викликає сумнів у врахуванні у повному обсязі транспортної складової при обчисленні митної вартості товару.

Позивач зі свого боку жодним чином вказані розбіжності, які стосуються числових значень транспортної складової митної вартості Товару, не пояснює.

Стосовно доводів митного органу про те, що назва транспортного засобу, зазначена в екологічній декларації від 04.07.2014 № 43048 (АТНЕNА) не відповідає назві транспортного засобу, зазначеного в коносаменті від 05.06.2014 № WGE1405011А (BASIE EXPRESS008W), що може свідчити про перевантаження товару та пов'язані з цим витрати, що є складовими митної вартості (п.5 виявлених Митницею розбіжностей), позивачем зазначається, що різні номери коносаментів та різні назви транспортних засобів у наданих до митного оформлення документах свідчать, що експедитором залучено до морського перевезення не одне транспортне судно, а декілька суден, а позиція Митниці, що перевантаження потягнуло додаткові транспортні витрати для позивача, є припущенням.

Колегія суддів, з огляду на відсутність у матеріалах справи даних, які б свідчили про те, що вартість перевантаження Товару якимось чином вплинула на сплачену позивачем вартість послуг з перевезення Товару, не приймає до уваги доводи, наведені у п.5 виявлених Митницею розбіжностей, через відсутність доведення відповідачем їх обґрунтованості.

Посилання скаржника на надані декларантом додатково у підтвердження заявленої митної вартості Товару копію заявки на купівлю іноземної валюти ті копію платіжного доручення від 29.07.2014 № 501, Swift (т.1, а. с.45, 46), та на постанову ВАСУ від 29.03.2017, в якій зазначено, що «…у випадку наявності у суду обґрунтованого сумніву щодо фактичного здійснення господарської операції - факту сплати ціни товару, керуючись принципом офіційного з'ясування обставин справи суд зобов'язаний витребувати у ТОВ «Торговий Дім «Фаворит» додаткові докази перерахування коштів, такі як рух коштів по рахунку підприємства чи, за наявності, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару», колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не надають відповідь на спірне питання складових та вартості послуг з перевезення, задекларованих позивачем під час митного оформлення Товару.

Враховуючі наведені обставини та норми права, колегія суддів приходить до висновку, що у Митниці були наявними підстави для сумніву щодо вірності обраного позивачем основного методу визначення митної вартості - за ціною Контракту.

При цьому з вищенаведених положень статті 57 МК України вбачається, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу і лише у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Так, у графі 33 спірного рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 № 598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також посадовою особою Митниці було зазначено про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу відповідно до МКУ, з урахуванням наявної у митному органі інформації про вартість аналогічних товарів. Визначена відповідачем митна вартість Товару ґрунтується на митній вартості, відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів за МД від 14.07.2014 №100270002/2014/302885.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог ТОВ "ТД "Фаворит" спірних рішення про коригування митної вартості товарів від 17 липня 2014 р. № 110080000/2014/100165/1 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці від 17 липня 2014 р. № 110080000/2014/00205.

При цьому доводи апеляційної скарги ТОВ "ТД "Фаворит" не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Фаворит" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017 р. у справі № 804/3281/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017р. у справі № 804/3281/17 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко