Справа № 809/315/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

28.12.2017 Київ К/9901/1085/17 809/315/17
Верховний Суд у складі судді - доповідача Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я., перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі №809/315/17 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року (згідно штампу на поштовому конверті) Івано-Франківська митниця Державної фіскальної служби України подала касаційну скаргу на судове рішення апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), (частина 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, що діє з 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною п'ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, що діяла на момент подання касаційної скарги, було визначено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з вимогами підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI у редакції Закону від 17 травня 2017 року №2037-VIII, що діяла на момент подання касаційної скарги, встановлена ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 вказаного Закону було встановлено ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову

- майнового характеру який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позову фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позову фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у редакції, що діяла на момент подання касаційної скарги, було визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач є фізичною особою, звернувся до суду у 2017 році, заявив одну позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру, ціна позову якої складає 32 762,07 грн.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 600,00 грн.

Таким чином розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви складав 1 280,00 грн. (640,00(1600,00*0,4%)+640,00(1600,00*0,4%)), а отже, розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 1 536,00 грн. (1 280,00*120%). Водночас, скаржником сплачено лише 768,00 грн, відповідно до платіжного доручення від 15 грудня 2017 року №658, що свідчить про сплату судового збору в обсязі меншому, ніж передбачено законом.

Таким чином, всупереч вимогам частини п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у законодавчо встановленому розмірі.

Реквізити рахунку для зарахування судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0007; код класифікації доходу бюджету - 22030102; призначення платежу - « 101; код платника, Судовий збір за позовом ОСОБА_1, у справі №809/315/17, Верховний Суд».

Також, відповідно до частини четвертої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, що діяла на момент подання касаційної скарги, визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

З касаційної скарги вбачається, що вона підписана представником скаржника, на підтвердження повноважень якого до касаційної скарги додано довіреність. Проте, вказана довіреність не оформлена у відповідності до вимог частини третьої статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону від 13 липня 2017 року №2136-VIII, оскільки не є оригіналом, а копія не завірена належним чином.

Враховуючи вищезазначене наявні підстави для залишення касаційної скарги без руху із встановленням строку для виправлення вказаних недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної інстанції документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі, а також оформленого належним чином документу про повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу.

Керуючись частиною третьою статті 3, статтями 169, 332, пунктом 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі №809/315/17(876/6594/17) за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І.Я. Олендер