Справа № 289/2038/17
Суддя: Сіренко Н. С.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/45/17
Справа №289/2038/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Житомирі ДПП в особі інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Руденка Юрія Петровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 25.10.2017 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Руденком Ю.П. було складено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн..

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатацію доріг, порушив правила, норми, стандарти щодо експлуатаційного утримання автомобільної дороги, що призвело до ямковості, тріщин та вибоїн, чим порушив ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України. Позивач не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає постанову протиправною, оскільки відповідачем не були дотримані положення законодавства України. Оскільки відповідачем не було наведено жодного доказу, що саме ОСОБА_2, як посадова особа повинен нести відповідальність за неналежне утримання автомобільної дороги. Тому просить суд визнати нечинною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 058386 від 25.10.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 гривень, та закрити провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав адміністративний позов та наполягав на його задоволенні. Зазначив, що штраф на нього накладено безпідставно так як вина позивача в неналежному стані доріг відсутня, виправляти недоліки немає можливості в зв'язку із відсутністю коштів на ліквідацію ямкового ремонту, всі кошти розподіляються облавтодором, вказана в постанові ділянка дороги не ремонтувалася досить тривалий час і кошти на її ремонт не виділялися.

Відповідач інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції Руденко Ю.П. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі та надав свої заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю (а.с.25-34).

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2017 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Руденком Ю.П. було складено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 гривень (а.с.9).

У відповідності до положення ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна та об'єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Суб'єктом проступку являється фізична осудна особа, яка вчинила адміністративне правопорушення та досягла встановленого законом віку для притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, суб'єктом окремих адміністративних правопорушень особа може бути визнана лише за наявності у неї, крім вказаних загальних ознак суб'єкта, певних додаткових (спеціальних) ознак, зокрема таких, що пов'язані з її трудовою або службовою діяльністю.

Так, ст. 14 КУпАП передбачає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Аналіз положення ст. 14 та ч. 1 ст. 140 КУпАП дає підстави стверджувати, що суб'єктом адміністративного правопорушення, що полягає в порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйнятті своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, є посадові особи, до службових обов'язків яких відносяться повноваження з дотримання таких правил та норм.

При цьому, згідно ст. 9 та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, в тому числі, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Положенням про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №439, передбачено, що Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Укравтодор відповідно до покладених на нього завдань забезпечує організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечує належну якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що саме Державне агентство автомобільних доріг України та його уповноважений орган на території Житомирської області - Служба автомобільних доріг у Житомирській області, є органами, які виконують функції власника автомобільних доріг - держави щодо забезпечення виконання правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Судом встановлено, ОСОБА_1 працює на посаді начальника філії «Радомишльський райавтодор» ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із наданої позивачем копії Положення філії «Радомишльський райавтодор» ДП «Житомирський райавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України» в статті зазначено, що управління Філією здійснює начальник, який у межах компетенції, передбаченої цим положенням : організовує оперативно-господарську діяльність Філії відповідно до завдань підприємства; приймає на роботу та звільняє працівників філії; видає накази та розпорядження; розподіляє обов'язки між працівниками філії; несе персональну відповідальність за своєчасність розрахунків з дебіторами та кредиторами філії, з бюджетними та позабюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії та за результати господарської діяльності філії (а.с.7).

Згідно відомостей з ЄДРПОУ філія «Радомишльський райавтодор» ДП «Житомирський райавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України» серед переліку видів діяльності за КВЕД-2010 ліквідація ямковості на дорогах та належне утримання доріг не значаться (а.с.8).

Відповідачем в якості доказів надано ксерокопії: припису № 12 від 25.10.2017 року про усунення виявлених недоліків до 30.10.2017 року (а.с.27); Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.10.2017 року (28); порядку взаємодії підрозділів Служби автомобільних доріг у Житомирській області, в якому зазначено, що до структури ДП «Житомирський облавтодор» входять 25 виробничих філій, що здійснюють експлуатаційне утримання мережі автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення в адміністративних межах свого району (а.с.29); розподіл автомобільних доріг загального користування Житомирської області, з якого вбачається, що автодорога Т-06-08 Малин-Кочерів км 11+870 - км 49+635 обслуговує Радомишльський райАД, прізвище виконроба або майстра ОСОБА_4 (а.с.30-31); додаток 1 - перелік філій та номери відповідальних посадових осіб ДП «Житомирський облавтодор», ДЕД та райавтодорів, в якому відсутні дані щодо Радомишльського РАД, однак виділено Малинський РАД (а.с.33-34).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а також відсутність складу адміністративного правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25.10.2017 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Тому, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 та ч.1 ст.24 Закону України «Про дорожній рух», ст.10 Закону України «Про автомобільні дороги», ст.ст. 33, 284, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 2, 3, 5-10, 72, 77, 121, 286Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Житомирі ДПП в особі інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Руденка Юрія Петровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Руденка Юрія Петровича серії БР № 058386 від 25.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 29.12.2017.

Суддя /підпис/ Н. С. Сіренко

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)