Справа № 810/4601/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4601/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 січня 2018 року м. Київ № 810/4601/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тиса-ДДК" до Державного підприємства "Національна енергетична Компанія"Укренерго" в особі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Центральному регіоні про скасування припису,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тиса ДДК" з позовом до Державного підприємства "Національна енергетична Компанія"Укренерго" в особі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Центральному регіоні про скасування припису від 06.04.2016 року №08/11-37-100.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Згідно з ч.3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Із змісту позовної заяви суд встановив, що позивач 28.12.2017 року подав через канцелярію суду позовну заяву в якій просить суд скасувати винесений відповідачем припис від 06.04.2016 року №08/11-37-100, який ним було отримано в квітні 2016 року.

Тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду визначеного частиною 2 ст. 122 КАС України.

Також разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Дане клопотання вмотивоване тим, що у штаті підприємства немає працівників юридичної служби, тому керівництву підприємства складно розібратися у величезній кількості законодавчих актів, з метою захисту своїх законних прав підприємство змушене скористатися послугами адвоката, а для цього потрібен час.

Розглянувши доводи вказаного клопотання, суд виходить з такого.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення суб’єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнюювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Водночас, позивачем не наведено жодних обставин і не надано на їх підтвердження доказів, за яких саме поважних причин позивач не міг звернутися до адміністративного суду, які саме обставини, перешкоджали позивачу звернутись до суду, з урахуванням того, що він дізнався про порушення свого права в квітні 2016 року.

Отже, фактично позивач мав таку можливість звернутись за захистом свого права і не був обмежений у доступі до суду у встановлений строк.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин за яких позивач не міг звернутися за захистом своїх прав до суду. У зв’язку з чим клопотання позивача про поновлення строків звернення до адміністративного суду, задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовну заяву не було подано в зазначений строк або вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду, який встановлено частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності поважних причин.

Згідно частини 9 пункту 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 КАС України.

Отже, враховуючи, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням строку на звернення до суду та з клопотання про поновлення строку, а також позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, дана позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 3, 122, 123, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тиса-ДДК" до Державного підприємства "Національна енергетична Компанія"Укренерго" в особі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Центральному регіоні про скасування припису - повернути позивачеві.

2. Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.