Справа № 727/10453/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/416/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції НПУ, в особі інспектора 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничука Миколи Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В суд з позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_2 до відповідача Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції НПУ, в особі інспектора 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничука М.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Мотивує заявлені вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 12.10.2017 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 225,00 грн. за нібито те, що він 13.10.2017 року біля 01.40 год. керував автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Львів - Рава Руська 126 км., не виконав вимогу дорожнього знака 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив 8.4 «В» Правил дорожнього руху, після чого посадовою особою Мельничук М.В. відносно нього було складено постанову серії БР №225748 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України. Дії інспектора поліції Мельничука М.В. носять протизаконний характер, так як його безпідставно витягли з автомобіля, завдали фізичного болю. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 12.10.2017 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Посилаючись на норми законодавства просить позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти 1-го батальйона УПП в м.Чернівці молодший лейтенант поліції Мельничук М.В. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 12.10.2017 року до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 225,00 грн. за те що він керував 13.10.2017 року автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Львів - Рава Руська 126 км., не виконав вимогу дорожнього знака 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив 8.4 «В» Правил дорожнього руху, проте ніяких порушень Правил дорожнього руху позивач не допускав, вона була з ним на пасажирському сидінні. Інспектор діяв протизаконно, витягнув з власного автомобіля позивача без будь-яких причин. Вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складено з порушенням законодавства.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_6, вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема, що 12.10.2017 р. відносно позивача ОСОБА_2 винесено інспектором 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничука М.В. постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України із накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 225,00 грн. (а.с.12).

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БР № 225748 від 12.10.2017 р. (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_2, 13.10.2017 року біля 01.40 год. керував автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Львів - Рава Руська 126 км., не виконав вимогу дорожнього знака 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив 8.4 «В» Правил дорожнього руху, після чого посадовою особою Мельничук М.В. відносно позивача було складено постанову серії БР №225748 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України.

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідні висновки відповідача щодо законності винесення відповідачем інспектором 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничуком М.В. оскаржуємої постанови і притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, оскільки відповідачем не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено ст.122 ч.1 КпАП України 13.10.2017 року, як зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 225748 від 12.10.2017 р. (а.с.12).

Крім того судом встановлено, що в постанові в справі про адміністративне правопорушення серія БР № 225748 від 12.10.2017 р. (а.с.12), зазначено, що порушення позивачем вчинено 13.10.2017 року біля 01.40 год., тобто постанова складена заздалегідь за 1 добу до вчинення порушення позивачем ОСОБА_2

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім наведеного, на думку суду, не знайшов свого підтвердження факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КпАП України.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КпАП України, факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України дано визначення поняття "водій", а саме: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно пояснень наданих позивачем у судовому засіданні, вбачається що він не вчиняв порушення зазначеного в постанові, не порушував Правил дорожнього руху, передбачених вимогами п. 8.4 «в» ПДР, відповідно до якого порушив вимогу дорожного знаку «В'їзд заборонено» саме 13.10.2017 року, його зупиняли працівники поліції 12.10.2017 року, що суперечить зазначеному в постанові про накладення адміністравтивного стягнення від 12.10.2017 року.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 126, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст.11, 18, 71 ч.2, 86, 99, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Депатртаменту патрульної поліції НПУ, в особі інспектора 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничука Миколи Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничука Миколи Володимировича та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 225748 від 12.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КпАП України винесену інспектором 3 - го взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові Мельничуком Миколою Володимировичем та закрити провадження у справі.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.