Справа № 806/3104/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м.Житомир справа № 806/3104/17

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, викладену в листі №Б-10124/0-9054/6-17 від 27.07.2017року, зобов'язання надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою.

Заявою від 13.12.2017року Позивач збільшив свої позовні вимоги щодо визнання також протиправною відмову на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, викладену в листі №Б-4804/0-6609/6-17 від 22.06.2017року.

В судовому засіданні Позивач свої збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що 27.03.2017року повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. До клопотання було додано вичерпний перелік документів. 22.06.2017року Відповідач оскаржуваним листом повідомив Позивача, що додані до заяви графічні матеріали є недостатніми для встановлення місця розташування зазначеної земельної ділянки. 29.06.2017року Позивач ще раз звернувся до Відповідача і надав графічні матеріали в масштабі 1:8531, виготовлені Відділом у Чуднівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Листом від 27.07.2017року Відповідач, на думку Позивача, ще раз протиправно відмовив в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідної земельної ділянки.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Відповідача по справі, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що додані до заяви Позивача графічні матеріали були недостатніми для встановлення місця розташування зазначеної земельної ділянки, а тому листом від 22.06.2017року було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. На думку представника Відповідача, порядок передачі земельних ділянок у власність регламентований Постановою КМ України від 07.06.2017року №413. Відповідно до даної постанови Відповідачем сформовано і оприлюднений перелік земельних ділянок, які пропонуються передавати у власність в наступному кварталі поточного року. Враховуючи, що зазначена Позивачем земельна ділянка не входила в даний перелік, листом від 27.07.2017року Позивачу знову було відмовлено в надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Представник Відповідача вважає, що повторне звернення Позивача слід розуміти як визнання правомірності попередньої відмови.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.3 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог ст.ст.81,116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як зазначено в частині другій статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач як учасник антитерористичної операції з 26.04.2016року неодноразово звертався до Відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до положень ст.122 цього Кодексу саме до повноважень Відповідача віднесено вирішення питання про передачу цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність або у користування для ведення особистого селянського господарства.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області за результатами розгляду звернення від 26.04.2016року лише листом від 02.03.2017 №Б-4468/0-2736/6-17 повідомило Позивача про те, що додані графічні матеріали не дають змоги встановити розташування земельної ділянки і запропоновано повторно звернутися із клопотанням.

Вказане рішення Відповідача (лист від 02.03.2017року №Б-4468/0-2736/6-17) Позивачем не оскаржується, а тому не є предметом судового розгляду.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач 27.03.2017року повторно звернувся до Відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області і надав всі необхідні документи.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідач лише відповідно до оскаржуваного листа від 22.06.2017року №Б-4804/0-6609/6-17, майже через три місяці, повторно повідомив Позивача про те, що додані графічні матеріали не дають змоги встановити розташування земельної ділянки і запропоновано повторно звернутися із клопотанням. Тобто, при розгляді вказаного звернення Позивача Відповідачем було порушено передбачений ст.118 Земельного кодексу України місячний строк для такого розгляду, що призвело до порушення прав Позивача.

В абзаці третьому ч.7 ст.118 Земельного кодексу України прямо зазначено, що у разі ненадання у місячний строк мотивованої відмови у наданні дозволу то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомити Відповідача із доданням договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, спосіб захисту такого порушеного права Позивача визначений безпосередньо законодавцем і не потребує ухвалення додаткового судового рішення.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача в частині визнання протиправною відмову на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, викладену в листі №Б-4804/0-6609/6-17 від 22.06.2017року, є безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач 29.06.2017року в черговий раз звернувся до Відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області і надав всі необхідні документи, в тому числі графічні матеріали в масштабі 1:8531, виготовлені Відділом у Чуднівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Листом від 27.07.2017року Відповідач відмовив Позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідної земельної ділянки, так як зазначена земельна ділянка не входить до переліку земельних ділянок для передачі у власність в межах норм безоплатної приватизації на території області, сформованого відповідно до вимог Постанови КМ України від 07.06.2017року №413 (надалі - Постанова №413).

Таке оскаржуване рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Зазначена в оскаржуваному листі - рішенні підстава для відмови в наданні такого дозволу прямо протирічить вимогам ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, Відповідач, як відповідний орган виконавчої влади відповідно до наданих повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова норма закріплена в частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України.

Тобто, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Про виключний перелік підстав для відмови у наданні дозоволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прямо зазначено в Ухвалі Конституційного Суду України " Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України" від 29 вересня 2015 року N 44-у/2015 (Справа N 2-40/2015).

Аналогічна правова позиція викладена Постанові Верховного суду України від 19.01.2016 року (справа №824/167/15-а/21-3690а15).

При дослідженні в судовому засіданні оскаржуваного листа Відповідача від 27.07.2017року №Б-10124/0-9054/6-17 встановлено, що в ньому відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної Позивачем в своєму клопотанні від 29.06.2017року:

- вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

- вимогам генерального плану Чуднівського району;

- вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель цієї ж адміністративно-територіальної одиниці;

- вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів цього району, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, що при розгляді звернення Позивача правомірно були враховані вимоги зазначеної Постанови №413.

По-перше, затверджена Постановою №413 "Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" - це алгоритм дій уряду в майбутньому у цій сфері, а тому вона не містить правових норм для врегулювання цих відносин. Більш того, в ній прямо зазначено, що "для реалізації Стратегії необхідно розробити проекти нормативно-правових актів".

По-друге, відповідно до вимог ст.92 Конституції України, ст.6 Земельного кодексу України виключно до повноважень Верховної ради України віднесено регулювання земельних відносин шляхом прийняття законів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскаржуваний лист Відповідача від 27.07.2017року №Б-10124/0-9054/6-17 як результат розгляду клопотання Позивача від 01.06.2017року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області винесений не на підставі чинного земельного законодавства, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Обрання способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин визначається судом з урахуванням змісту ч. 1 ст. 2 КАС України, принципів адміністративного судочинства та положень частини 2 статті 162 КАС.

Повноваження адміністративного суду в разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 статті 162 КАС, відповідно до якої, суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Обрання способу захисту порушеного права повинно гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено та визнається представником Відповідача, що Позивачем до свого звернення від 29.06.2017року долучено всі необхідні та передбачені чинним законодавством документи для надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Судом визнається, що в силу вимог Земельного кодексу України надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність віднесено до повноважень Відповідача. Разом з тим, у спірних відносинах має місце протиправна бездіяльність Відповідача щодо неприйняття такого дозволу за наявності достатніх для цього підстав.

За таких підстав порушене право Позивача підлягає судовому захисту та може бути поновлено шляхом зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Згідно вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати, що підлягають сплаті або відшкодуванню, по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, викладену в листі №Б-10124/0-9054/6-17 від 27.07.2017року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області ( 10002, вул.Довженко,45 м.Житомир, код ЄДРПУ 39765513 ) надати дозвіл ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства на території Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 02 січня 2018 року