Справа № 819/2171/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2171/17

27 грудня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зобов'язання внести зміни до актових записів цивільного стану, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якій просить зобов'язати відповідача внести зміни в актові записи:

- про народження ОСОБА_1 № 42 складеному 14.09.1961 р. Чернихівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме змінити національність батька ОСОБА_2 з «українець» на «поляк»;

- про одруження ОСОБА_1 № 1450 складеному 09.11.1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме змінити національність нареченого (позивача), вказавши «українець» замість «поляк».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою відновлення свого етнічного походження, оскільки бабуся і дідусь по лінії батька позивача за національністю були поляками, то ОСОБА_1 звернувся до відповідача про внесення зазначених змін в актові записи про народження № 42 від 14.09.1961 та про одруження № 1450 від 09.11.1985, однак йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не прибув, однак подав до суду клопотання від 27.12.2017, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не прибув, однак подав до суду письмове заперечення на позов, просив в позові відмовити.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 народився 06 вересня 1961 року у шлюбі батька поляка ОСОБА_2 та матері українки ОСОБА_3.

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якій просить зобов'язати відповідача внести зміни в актові записи:

- про народження ОСОБА_1 № 42 складеному 14.09.1961 р. Чернихівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме змінити національність батька ОСОБА_2 з «українець» на «поляк»;

- про одруження ОСОБА_1 № 1450 складеному 09.11.1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме змінити національність нареченого (позивача), вказавши «українець» замість «поляк».

ОСОБА_1, 12.09.2017 року звернувся до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з заявою про зміну національності - з «українець» на «поляк» в актовому записі про народження та актовому записі про одруження.

За результатами розгляду заяви 19.10.2017 відповідач надав розяснення № 1401/14-01-09.7, у якому відмовив у задоволенні прохання заявника у внесенні зазначених мін до актових записів про народження № 42 складеному 14.09.1961 р. Чернихівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області та про одруження № 1450 складеному 09.11.1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, у звязку з тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31.12.1991 "Про порядок зміни громадянами України національності" № 24/91 втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 року № 70/99.

Не погодившись із таким розясненням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно з пунктом 7 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" № 2494-XII від 25.06.1992 (далі Закон № 2494-XII) громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно положень статей 1, 3 Закону № 2494-XII Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно з приписами частини другої статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Дослідивши належні та допустимі докази у справі, суд встановив, що ОСОБА_1 народився 06 вересня 1961 року в с. Чернихівці Збаразького району Тернопільської області, про що свідчить копія паспорта серії МС 746367, виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області.

Згідно зі свідоцтва про народження позивача серії І-ИД № 441857, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління Тернопільської області 08.06.1977, батьками позивача є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Суд встановив, що згідно витягу з книг Римо-католицької парафії св. ОСОБА_4 повіту воєводства Любельського від 12.03.2013 року батько позивача ОСОБА_2 народився 13 лютого 1933 року у селі Чернихівці, яке на той час відносилось до Збаразького повіту Тернопільського воєводства ОСОБА_5. Обидва його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були поляками.

Однак, при реєстрації факту одруження батьків позивача національність нареченого ОСОБА_2 була помилково вказано - "українець" замість "поляк".

В подальшому в актовому записі про народження національність батька позивача також помилково вказано «українець» замість «поляк».

09.11.1985 року Тернопільським міським відділом ЗАГС міськвиконкому був складений актовий запис про одруження ОСОБА_1, де національність нареченого також вказано невірно «українець» замість «поляк».

ОСОБА_1 вихований у традиціях польської культури та віри і продовжує дотримуватися культурних і релігійних традицій, звичаїв поляків.

Відповідно до підпункту 2.13.2 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі Правила № 96/5) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з підпунктом 2.16.7. пункту 2.16. Правил № 96/5 на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до статтті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що суд здобув достатньо даних, які підтверджують, що бабуся і дідусь по лінії батька позивача за національністю були поляками за національністю, а також те, що ОСОБА_1 є поляком за національністю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9,77,90,139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актових записів:

- про народження ОСОБА_1 № 42 складеному 14.09.1961 р. Чернихівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме змінити національність батька ОСОБА_2 з «українець» на «поляк»;

- про одруження ОСОБА_1 № 1450 складеному 09.11.1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме змінити національність нареченого (позивача), вказавши «українець» замість «поляк».

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Подлісна І.М.