Справа № 200/19504/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1326/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі про визнання протиправною відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобовязання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці з 31.12.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що розпорядженням відповідача від 26.02.2015 року їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді починаючи з 31 грудня 2014 року. 18 вересня року вона звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 року, оскільки при призначенні щомісячного довічного грошового утримання помилково не були вказані інші виплати, які враховуються при обчисленні довічного грошового утримання, а саме допомога до відпустки на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка включена в оподатковуваний дохід. Про це позивачці стало відомо 11.09.2017 року, кола вона отримала вказану довідку Апеляційного суду Дніпропетровської області. Відповідач листом від 29.09.2017 року відмовив у проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення не враховується у суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, та довідка Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 року не відповідає формі, встановленій Постановою правління ПФУ № 3-1 від 25.01.2008 року, з подальшими змінами. Позивач вважає відмову у перерахунку їй щомісячного довічного грошового утримання протиправною та такою, що порушує її конституційні права, оскільки виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер. Крім того, Постанова правління ПФУ № 3-1 від 25.01.2008 року є підзаконним актом, який не може протирічити чинному законодавству, оскільки з суми допомоги на оздоровлення також сплачені всі обовязкові страхові внески.

Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати неправомірною відмову відповідача у здійсненні їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017 року, та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, з включенням 1/12 частини суми допомоги на оздоровлення в розмірі 1466 грн. 67 коп. згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017 року, починаючи виплату з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання з 31 грудня 2014 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим перерахунком раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, просив розглядати справу в його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено віднесення допомоги на оздоровлення до суддівської винагороди. Зазначає також, що період, з якого позивач просить здійснити перерахунок, виходить за межі шестимісячного строку, встановленого законом. Також зазначає, що до 01.01.2017 року та з 05.01.2017 року позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання без обмеження максимальним розміром. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що з 31 грудня 2014 року ОСОБА_1 на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року у справі № 200/7683/15-а призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI.

20 вересня 2017 року позивачка звернулась до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрііз заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1/12 посадового окладу судді згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017.

Листом відповідача № К-247 від 25.09.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає і на яку вільно погоджується, тому оплата праці є невід'ємним конституційним правом посадових осіб судової влади.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ, за нормами якого позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, так і Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, на норми якого посилається відповідач у своїх запереченнях, містять IX розділ «Забезпечення суддів».

Перелік складових суддівської винагороди міститься у статтях 133 та 135 розділу «Забезпечення суддів» зазначених Законів відповідно.

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

До того ж, відповідно до п.п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, й виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, і відповідно входить до структури заробітної плати, а за приписами ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Суд констатує, що з допомоги на оздоровлення, що виплачується суддям під час надання щорічної відпустки, утримуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Зазначене дає підстави для висновку про те, що допомога на оздоровлення підлягає включенню до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, сформульованою в постанові від 10.03.2015 року (справа № 21-70а15).

Також, на думку суду, посилання відповідача на затверджену Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року (зі змінами від 20.03.2017 року) форму, не можуть бути підставою для відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки при призначенні щомісячного довічного грошового утримання, в порушення положень вищевказаної Постанови (в редакції, що діяла на час звернення до органів ПФУ з вказаного питання) у довідці про заробітну плату (згідно Додатку 2) не було зазначено таку допомогу, тоді як сума допомоги на оздоровлення була включена в оподатковуваний дохід і відповідно до чинного законодавства є видом заробітку для обчислення пенсії та щомісячного довічного грошового утримання (п.5 довідки Інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання), та крім того, сама Постанова є підзаконним актом, який не може протирічити чинному законодавству, оскільки з суми допомоги на оздоровлення також сплачені всі обовязкові страхові внески, у тому числі на обовязкове державне пенсійне страхування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017 року, є необґрунтованою, та відповідач має здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, з включенням 1/12 частини суми допомоги на оздоровлення в розмірі 1466 грн. 67 коп. згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим перерахунком раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позивачкою не заявлялось клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд ухвалою від 13.12.2017 року залишив позовні вимоги в частині зобовязання Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 31 грудня 2014 року по 09 травня 2017 року без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі про визнання протиправною відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобовязання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, з включенням 1/12 частини суми допомоги на оздоровлення в розмірі 1466 грн. 67 коп. згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017року, починаючи виплату з 10 травня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим перерахунком раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Е.В.Женеску