Справа № 826/19421/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2017 року № 826/19421/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «КИЇВГУМА»

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління

Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання незаконним акт, визнання протиправним та скасування податкового

повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «КИЇВГУМА» (далі - позивач або ПАТ «КИЇВГУМА») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач або ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд:

- визнати незаконним Акт №1484/10/26-50-12-01-10/00152253 від 02.08.2016 перевірки ПАТ «КИЇВГУМА» () щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Н») від 17.08.2016 №, видане Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про нарахування штрафу в розмірі 294 514,22грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Акт перевірки містить суттєві недоліки, що не дають можливість встановити, який вид перевірки був проведений та які обставини стали підставою для такої перевірки. Також, на думку позивача, за період з 31.10.2015 по 01.01.2016 контролюючий орган може застосовувати штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України лише у відповідності до порядку застосування штрафних санкцій, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, відповідач вказав, що під час перевірки ПАТ «КИЇВГУМА» встановлено факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийняте в межах вимог чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року прийнято справу №826/19421/16 до провадження судді Катющенко В.П. та призначено до судового розгляду у судове засідання на 08.11.2017.

В судовому засіданні 08.11.2017 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові та подала суду клопотання про розгляд даної справи у порядку письмового провадження, просила дозволу у суду залишити зал судового засідання у зв'язку з необхідністю взяти участь в інших судових засіданнях, яке судом задоволено.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.11.2017 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, зазначаючи про правомірність дій контролюючого органу.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та клопотання представника позивача, у судовому засіданні 08.11.2017 суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходиться на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «КИЇВГУМА» зареєстровано як юридичну особу 27.05.2011 за адресою: 03039, м.Київ, Голосіївський район, пр-т. 40-річчя Жовтня, буд. 6, ідентифікаційний код 00152253.

02.08.2016 старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів юридичних осіб ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві Касьяновою Н.В. відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України проведено перевірку ПАТ «КИЇВГУМА» () дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено Акт №1484/10/26-50-12-01-10/00152253.

Згідно висновків Акта перевіркою встановлено порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг ПАТ «КИЇВГУМА» - продавцем товарів/послуг, який зобов'язаний у встановлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2016, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 19 727,25 грн. (дев'ятнадцять тисяч сімсот двадцять сім гривень 25 копійок); за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 558,38 грн. (п'ятсот п'ятдесят вісім гривень 38 копійок); за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 192 060,42 грн. (сто дев'яносто дві тисячі шістдесят гривень 42 коп.); за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 192 060,42 грн. (сто дев'яносто дві тисячі шістдесят гривень 42 коп.). Загальна сума штрафу становить 294 514,22 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач подав до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві скаргу від 26.08.2016 №73/В, за результатами розгляду якої рішенням ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва № від 17.08.2016, а скаргу позивача - без задоволення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 11.11.2016 №24762/6/99-99-11-03-01-25 скаргу ПАТ «КИЇВГУМА» від 25.10.2016 №25/10 на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва № від 17.08.2016 та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без задоволення, а вказані рішення - без змін.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 14.1.60 Податкового Кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Підпунктом 120-1.3 Податкового Кодексу України, який діяв до 01.01.2016 (виключений згідно Закону України від 24.12.2015 року №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році»), було передбачено, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних (далі - Порядок), затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена норма є імперативною.

Отже, застосування перерахованих штрафних санкцій до 01.01.2016 мало б відбуватись із обов'язковим застосуванням Порядку, передбаченим пп.120.1-3, як складовою процедури притягнення платника податків до встановленої відповідальності.

З Акта перевірки слідує, що податкова накладна від 31.10.2015 №5 (сума ПДВ 20% 11 969,10грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015 (порушено термін реєстрації на 15 днів); податкова накладна від 31.10.2015 №2 (сума ПДВ 20% 40,95грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015 (порушено термін реєстрації на 15 днів); податкова накладна від 31.10.2015 №3 (сума ПДВ 20% 808,93грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015 (порушено термін реєстрації на 15 днів); податкова накладна від 26.10.2015 №1 (сума ПДВ 20% 1240,65грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015 (порушено термін реєстрації на 20 днів); податкова накладна від 31.10.2015 №4 (сума ПДВ 20% 184 120,15грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015 (порушено термін реєстрації на 15 днів); податкова накладна від 17.02.2016 №2 (сума ПДВ 20% 333,33грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.03.2016 (порушено термін реєстрації на 12 днів); податкова накладна від 31.03.2016 №6 (сума ПДВ 20% 205 798,46грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 91 день); податкова накладна від 30.04.2016 №6 (сума ПДВ 20% 7 179,38грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 61 день); податкова накладна від 29.04.2016 №1 (сума ПДВ 20% 1 777,85грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 62 дні); податкова накладна від 30.04.2016 №5 (сума ПДВ 20% 333,33грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 61 день); податкова накладна від 30.04.2016 №3 (сума ПДВ 20% 1159,20грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 61 день); податкова накладна від 30.04.2016 №4 (сума ПДВ 20% 58,68грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 61 день); податкова накладна від 12.05.2016 №1 (сума ПДВ 20% 3 383,06грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 49 днів); податкова накладна від 27.05.2016 №2 (сума ПДВ 20% 6666,67грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 34 дні); податкова накладна від 31.05.2016 №5 (сума ПДВ 20% 58,68грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 30 днів); податкова накладна від 31.05.2016 №4 (сума ПДВ 20% 1 159,20грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 30 днів); податкова накладна від 31.05.2016 №6 (сума ПДВ 20% 333,33грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.07.2016 (порушено термін реєстрації на 30 днів); податкова накладна від 30.04.2016 №2 (сума ПДВ 20% 263 844,18грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 20.07.2016 (порушено термін реєстрації на 66 днів); податкова накладна від 31.05.2016 №3 (сума ПДВ 20% 263 844,18грн.) зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.07.2016 (порушено термін реєстрації на 36 днів).

Контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 10% за порушення терміну реєстрації зазначених податкових накладних до 15 календарних днів, 20% за порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, 30% за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів, 40 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів в загальній сумі 294 514,22грн. відповідно до абз. 2 п.120-1.1 та абз 3 п.120-1 ст. 120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України, що підтверджується розрахунком штрафу в акті перевірки та розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (додаток до податкового повідомлення-рішення) (а.с. 10, 13).

Проте, суд зазначає, що податковим органом при прийнятті рішення про накладення штрафної санкцій за порушення, вчинені до 01.01.2016, не було дотримано вимог пункту 120-1.3 ПКУ щодо порядку застосування штрафних санкцій, передбачених п.120-1.1 Податкового Кодексу України.

Так, Законом від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (набрав чинності з 01.01.2016р.) пункт 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України, а разом із ним вимога про обов'язкове застосування контролюючим органом порядку застосування штрафних санкцій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виключено.

Як наслідок, органи Державної фіскальної служби України, починаючи з 01.01.2016р. мають повноваження застосовувати штрафні санкції, що передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України, не керуючись порядком, затвердженим Міністерством фінансів України.

Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму рішенні від 09.02.99 № 1-рп/99 «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)» Конституційний суд України зазначив, що у статті 58 Конституції України закріплено один із загальновизнаних принципів права - принцип негайної дії норми права у часі, тобто вона є нормою-принципом. Обсяг дії норми-принципу порівняно із звичайною нормою набагато ширший, оскільки вона не регулює конкретні суспільні відносини, а встановлює загальне, основоположне правило для всіх чи певного кола правовідносин. Частина перша статті 58 Конституції України встановлює принцип дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який має застосовуватися щодо будь-яких законів чи інших нормативно-правових актів. Дія зазначеного принципу обмежена лише випадками, коли закони та інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Інших обмежень стаття 58 Конституції України не передбачає.

Таким чином, на момент порушення позивачем строку реєстрації податкових накладних повинна застосовуватися стаття 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент вчинення такого порушення.

Отже, контролюючий орган міг застосувати штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України (до 01.01.2016) лише у відповідності до порядку застосування штрафних санкцій, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Водночас до 01.01.2016 порядку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, на підставі якого контролюючим органом застосувалися б штрафні санкції, визначені статтею 120-1 Податкового кодексу України, не існувало.

Як встановлено судом, такий порядок не був розроблений та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (Міністерство фінансів України - прим.суду). Відповідно у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача санкцій, передбачених п.120-1.1 Податкового Кодексу України до 01.01.2016, оскільки було порушено процедуру притягнення до відповідальності за порушення строків реєстрацій податкових накладних в ЄРПН.

Разом з тим, Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (набрав чинності з 01.01.2016) були внесені зміни до статті 120-1 Податкового кодексу України, якими виключено пункт 120-1.3.

Із зазначеного слідує, що порушення термінів реєстрації податкових накладних та відповідальність за таке порушення у вигляді штрафу були закріплені в ПК України як до 01 січня 2016 року, так і після цієї дати.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідач з 01.01.2016 мав право притягувати платників податків до відповідальності на підставі ст. 120-1 ПК України за порушення термінів реєстрації податкових накладних, складених з 01.01.2016.

Враховуючи наведене, а також з огляду на встановлені під час перевірки контролюючого органу обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2016 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 19 942,05грн. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок дві гривні 05 коп.), а саме: за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №5 від 31.10.2015, №2 від 31.10.2015, №3 від 31.10.2015, №1 від 26.10.2015, №4 від 31.10.2015. В іншій частині податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо посилання позивача на відсутність правових підстав у контролюючого органу на проведення камеральної перевірки, суд зазначає, що згідно приписів п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на дату проведення перевірки) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. При цьому, як вбачається з Акта перевірки, останній був складений за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних ПАТ «КИЇВГУМА» (код 00152253) за 2015 - 2016 роки, з огляду на що суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

При цьому слід вказати, що складання акта є обставиною, що не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача з огляду на те, що акт перевірки є службовим документом, є носієм доказової інформації. Дії податкового органу зі складання акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі дії зі складання акта перевірки не тягнуть для особи будь-яких правових наслідків, не впливають на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків позивача, а також встановлених законом умов їх реалізації.

Рішенням податкового органу, з яким закон пов'язує виникнення у платника податків податкових зобов'язань, є податкове повідомлення-рішення. Акт перевірки - це лише службовий документ, компетентна обґрунтована думка (позиція) ревізора щодо результатів перевірки, яка викладена ним для використання уповноваженою службовою особою при прийнятті конкретного управлінського рішення. Уповноважена службова особа при прийнятті управлінського рішення на підставі акта перевірки може як погодитися з думкою (позицією) ревізора, так і відхилити її.

Формальні ж порушення щодо недотримання процедури складання Акта перевірки самі по собі не можуть бути достатньою підставою для визнання недійсним такого Акта та прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення за умови доведеності фактів порушення, а у даній справі, як вже було зазначено вище, має місце наявність доведеності такого факту в частині порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «КИЇВГУМА» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Н») від 17.08.2016 №, видане Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві в частині застосування штрафу у розмірі 19 942,05грн. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок дві гривні 05 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «КИЇВГУМА» судові витрати в сумі 392,44грн (триста дев'яносто дві гривні 44 копійки.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Окружний адміністративний суд міста Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко