Справа № 820/5452/17
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 грудня 2017 р. № 820/5452/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника позивача Демури І.Б.

представника відповідача Зекової С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеком-комплекс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу

встановив:

Позовні вимоги заявлені до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 6726 від 14.11.2017 року.

Ухвалою від 17.11.2017 року у справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що спірний наказ не містить підстав для видання, а тому суперечить закону, документи на підставі яких сформовано запит не відповідають вимогам державних стандартів.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки спірний наказ повністю відповідає вимогам закону та містить повний перелік відомостей, які мають бути відображені в запиті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що 03.08.2017 року відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача запит № 12211/10/20-40-14-21 про надання інформації (пояснень та їх документально підтвердження) по взаємовідносинам з ТОВ « Укрпром- обладнання» за травень 2017 року; 27.06.2017 року № 8139/10/20-40-14-21-16 по взаємовідносинам з ТОВ « Преміум Проджект» та ТОВ « Сантехбуд» по взаємовідносинам за січень та лютий 2017 року відповідно; 26.04.2017 року № 4484/10/20-40-14-12-16 по взаємовідносинам з ТОВ «Апітрейдс» за грудень 2016 року.

Вказані запити підприємством отримані та листами від 30.08.2017 року № 83, від 30.05.2017 року № 61, від 13.07.2017 року № 71 фіскальному органу відмовлено у наданні запитуваної інформації з підстав невідповідності запитів вимогам ст.ст.73, 78 ПК України та постанови КМ України від 27.12.2010 року № 1245.

За результатами розгляду листів-повідомлень відповідачем прийнято рішення (наказ) № 6726 від 14.11.2017 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п.75.1.2 п.75 ст.75, п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4п.78.1 ст.78, п.82.2 ст. 82 ПК України

На підставі означеного вище наказу та направлень на проведення перевірки від 14.11.2017 року № 9805 та № 9806 фахівцями фіскального органу здійснено вихід на перевірку, проте до проведення останньої вони допущені не були, про що складено акт від 14.11.2017 року № 4395/20-40-14-21-07.

Перевіряючи оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень на відповідність положенням ч.2.ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Отримання податкової інформації контролюючими органами служби регламентується п.20.1.2 ст.20, п.73.3 ст.73, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1245.

Право контролюючого органу на запит інформації кореспондує з обов'язком платника податків, у випадку відповідності запиту вимогам ст..73 ПК України, таку інформацію надати (п.16.1.5 ст.16 та п.16.1.7 ст.16 Податкового кодексу України )

У судовому засіданні, як на підставу задоволення позовних вимог, позивач послався на відсутність визначених ст.78 Податкового кодексу України передумов для проведення документальної перевірки та видання спірного наказу

Суд зазначає, що документальна позапланова перевірка, серед іншого, здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Аналіз наведених правових норм, дозволяє дійти висновку, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли платником податків не доведено протилежного наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14.

Відповідно до частини першої ст.16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Порядок направлення контролюючим органом інформаційного запиту передбачено положеннями ст.73 ПК України. Згідно п. 73.1 вказаної статті, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Спеціальним документом, який врегульовує питання формування та надсилання контролюючим органом інформаційних запитів, є постанови КМУ від 27 грудня 2010 р. №1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі за текстом - Постанова №1245). Відповідно до п. 10 Постанови № 1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Таким чином, запит податкового органу в обов'язковому порядку повинен містити перелік запитуваної інформації та викладення визначених Податковим кодексом України підстав отримання інформації, зокрема, коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Із досліджених в судовому засіданні запитів, судом встановлено, що позивачу зазначено, що контролюючим органом за результатами аналізу податкових даних, податкових інформацій, отриманих від фіскальних органів, на обліку у яких перебувають контрагенти позивача, виявлено факти, які свідчать про порушення підприємством норм діючого податкового законодавства, у зв'язку з зазначеним запропоновано надати інформацію щодо здійснення господарських операцій з постачання товарів, послуг, повноти декларування податкових зобов'язань правомірності формування податкового кредиту платником ПДВ з контрагентами та їх документальне підтвердження (реєстри отриманих та виданих податкових накладних; податкові накладні, фінансово - господарські документи, що підтверджують сплату грошових коштів за вчиненим правочином - платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, та інше); фінансово - господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином ( товарно - транспортні накладні, рахунки - фактури, довіреності на отримання послуг); документи, що підтверджують наявність власних або орендованих виробничих потужностей, трудових ресурсів, складських приміщень; господарські договори, укладених платником ПДВ з контрагентом, у взаємовідносинах з якими виявлені розбіжності, тощо.

Отже, тексти запитів, відповідно до положень абз.2 п. 14 Постанови № 1245 містять явне та однозначне посилання на наявність неправильності відображення у податковій звітності позивачем податків та зборів у відносинах з зазначеними у запитах контрагентами, виявляє можливим ідентифікувати передбачену законодавством підставу для запитування інформації, з урахуванням наявного у фіскального органу сумніву у правильності формування показників податкової звітності з огляду на наявний у розпорядженні органу доходів і зборів податкової інформації стосовно контрагентів позивача.

Судовим розглядом встановлено, що позивач листами від 30.08.2017 року № 83, від 30.05.2017 року № 61, від 13.07.2017 року № 71, надав повідомлення, які не містили пояснень та їх документальних підтверджень в запитуваному обсязі, отже у відповідача були наявні підстави для винесення оскаржуваного рішення.

Щодо посилань представника позивача на відсутність підписів на податкових інформаціях та узагальненнях та реквізитів вказаних інформацій у запитах відповідача (а.с.87-88,104,116,121,125), як підстави задоволення позовних вимог, суд вважає необгрнутованими з огляду на те, що відповідно до положень п.1.1. розділу І наказу ДФС України від 31.07.2014 року № 22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» визначено, що для забезпечення оперативного обміну інформацією між органами державної фіскальної служби, керівниками (заступниками керівників) органів державної фіскальної служби, структурними підрозділами органів державної фіскальної служби та відповідальними особами використовуються засоби корпоративної електронної пошти (іншої запровадженої в органі державної фіскальної служби інформаційної системи управління документами). У разі необхідності надання відповідних документів в паперовому вигляді - такі документи надаються додатково.

Не зазначення у запитах реквізитів податкових інформацій не може бути визначено безумовною підставою для невиконання вимог запиту податкового органу чи іншого недотримання процедури реалізації управлінської функції податкового органу за контролем за дотриманням податкової дисципліни платниками податків.

Суд також звертає увагу на те, що п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Відповідно до вимог п.85.6 ст.85 Податкового Кодексу України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

З аналізу зазначених норм слідує, що у платника податку є право не допускати до проведення перевірки посадових осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної перевірки з підстав, зазначених в п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що уповноважені особи позивача скористались своїм правом, передбаченим п.п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, не допустили працівника державної податкової служби до проведення перевірки, внаслідок чого було складено акт відмови від допуску до перевірки від 14.11.2017 року № 4395/20-40-14-21-07.

Виходячи з правової природи рішення податкового органу про призначення перевірки, яке викладається у формі наказу, наказ є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб та вичерпує свою дію виконанням. Отже, той факт, що за наслідками перевірки складено акт від 14.11.2017 року № 4395/20-40-14-21-07 свідчить про те, що оскаржуваний наказ року був реалізований, а отже вичерпав свою дію виконанням.

Відповідно до ст.ст. 6, 77 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі доведено правомірності оскаржуваного рішення, а отже позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст..139 КАС України

Керуючись ст.ст.139, 243, 255, 295, 297, п.155 Перехідних положень КАС України, суд

вирішив

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

У повному обсязі рішення виготовлено 02.01.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.