Справа № 265/4275/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4275/17
Провадження №2-а/265/210/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції (надалі Управління поліції) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову, зокрема зазначив, що 14.06.2017 року, о 5 год. 38 хв., рухаючись по проспекту 1-го Травня на перехресті з вулицею Таганрозька у Маріуполі, він, керуючи транспортним засобом Ssang Yong Korando, номерний знак НОМЕР_1, був зупинений інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Маріуполі ДПП лейтенантом поліції - ОСОБА_2, за порушення п.8.10 Правил дорожнього руху України, а саме проїзд дорожньої розмітки 1.12 «стоп лінія» при забороненому сигналі світлофора. Вважав, що порушення п.8.10 Правил дорожнього руху України, а саме проїзд дорожньої розмітки 1.12 «стоп- лінія» при забороненому сигналі світлофору не мало місця, оскільки він зупинився при забороненому сигналі світлофора, з додержанням вимог ПДР України. На дорожньому покритті була відсутня дорожня розмітка «стоп - лінія», якщо вона там і мала бути, то вона зовсім не продивлялась. Не зважаючи на це, фактичні обставини справи інспектором до уваги прийняті не були, та останній склав постанову та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Посилаючись, зокрема на ст.19 Конституції України, ст.ст.18, 22, 222, 245, 251, 254, 268, 280, 283, 288-293 КУаАП, просив суд: 1) звільнити його від сплати судового збору; 2) постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії АР №853985 від 14.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити; 3) повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) сплачену суму штрафу, в розмірі 425,00 грн. згідно чеку №12768145 від 19.06.2017 року, на рахунок №0001, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, код банку отримувача 834016, платник ОСОБА_1, призначення платежу адмін.штраф згідно постанови серії АР № 853985 від 14.06.2017 року.

Управління поліції подало до суду письмові заперечення проти позову, в обгрунтування яких зокрема зазначило, що під час патрулювання 14.06.2017 р. інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 близько об 05 год. 38 хв. було помічено транспортний засіб Ssang Yong, номерний знак АН8669II, який здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора та порушив вимогу про зупинку подану світлофором, який розташований на перехресті вул.1-го Травня та вул.Таганрозька біля в Лівобережному районі міста Маріуполя після чого на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, розяснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись ст.ст.222, 252, 258, 278, 280 КУпАП, ОСОБА_2 виніс на місці вчинення правопорушення, відносно ОСОБА_1 постанову за ч.2 ст.122 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., шляхом винесення постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м.Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того зазначили, що відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки». При цьому, водій повинен урахувати дорожню обстановку.

Таким чином, що позивач здійснив рух при заборонному сигналі світлофора та не зупинився перед дорожньої розміткою 1.12 та дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», що також підтверджено відеозаписом на якому зафіксовано правопорушення, який додано до заперечення в якості речового доказу на електронному носії інформації. До матеріалів справи також додано пояснення свідка. Який бачив як позивач здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора. Враховуючи вищевикладене, просили прийняти до розгляду дані заперечення.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Управління поліції, в судове засідання не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Неявка в судове засідання представника відповідача, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки останній був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядився своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови АР №853985 від 14.09.2017 року, складеної інспектором роти №4 батальйону УПП у місті Маріуполі ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: за проїзд розмітки 1.12 «Стоп лінія» на забороняючий сигнал світлофору, що є порушенням п.8.10 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 8.10. Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 передбачає, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування», розмітка «Стоп лінія» має вигляд горизонтальної суцільної лінії, призначеної для позначення місця зупинки ДТЗ.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, зокрема з файлів відеозапису наданих Управління поліції, що дорожня розмітка «Стоп лінія» по проспекту 1-го Травня на перехресті з вулицею Таганрозька у Маріуполі не відповідає вимогам ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування», оскільки не є суцільною горизонтальною лінією, а знак 5.62 «Місце зупинки» взагалі був відсутній.

Таким чином, суд вважає, що Відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки інспектором поліції було визначено, що ОСОБА_1 порушив саме правило проїзду розмітки 1.12 «Стоп лінія» на забороняючий сигнал світлофору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення правил зупинки перед світлофором, тобто ближче 10 м. перед останнім, але працівником поліції саме з цього приводу постанова не складалася та вказане порушення ОСОБА_1 не інкримінувалося.

Таким чином, суд вивчивши у сукупності докази, які були досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про закриття провадження по справі, то суд вважає, що в цій частині у задоволенні позову також слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв'язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

У звязку з тим, що штраф у сумі 425 грн. був сплачений ОСОБА_1 добровільно та рішення про закриттям справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП судом не приймається, то суд приходить до висновку, що позовна вимога про повернення сплаченої суми штрафу також задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст.122 ч.2, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

2. Постанову серії АР №853985, винесену інспектором роти №4 батальйону УПП у місті Маріуполі ОСОБА_2 від 14.06.2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасувати.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Ця постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Щербіна