Справа № 464/2869/17
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2869/17
пр.№ 2-а/464/244/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Бойко О.М.

з участю секретаря Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії АР № 547994 від 17.04.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП. В обгрунтування позову покликається на те, що інспектором Управління патрульної поліції його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.04.2017 року о 22.57 год. керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat B-5», д.н.з. НОМЕР_5, проїхав перехрестя с. Пасіки - Зубрицькі - 547 км автодороги Київ-Чоп на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України, а також не пред'явив документів, передбачених п.2.4. (а) ПДР України, чим порушив ч.2 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає вказану постанову неправомірною оскільки 16.04.2017 року був пасажиром транспортного засобу «Volkswagen Passat B-5», д.н.з. НОМЕР_5, автомобілем керував його батько ОСОБА_3 Виїхавши з села на головному дорогу, вони проїжджали світлофор, однак, який був сигнал та чи світлофор працював йому не відомо, оскільки він з дітьми перебував на задньому сидінні. Проїхавши перехрестя водій захотів повернутися, оскільки проїхав не далеко зупинив автомобіль та пішов пішки. Через деякий час до автомобіля підійшли працівники поліції, які запитали, хто водій. Пасажири пояснили інспектору ситуацію, однак, інспектором було доставлено його, як водія в Пустомитівський ВП для з'ясування особи, оскільки він при собі не мав документів. Стверджує, що жодного порушення ним вчинено не було, оскільки він не керував транспортним засобом, а перебував у такому лише як пасажир. Просить позов задоволити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять позов задоволити. В останнє судове засідання ні позивач, ні його представник не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому у відповідності до ч.3 ст. 268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Львові в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У наданих суду письмових запереченнях позов не визнав, зазначивши, що 16.04.2017 року о 22.57 год. на 547 км автодороги «Київ-Чоп» було виявлено порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме позивач керував автомобілем марки ««Volkswagen Passat B-5», д.н.з. НОМЕР_5, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України. Крум того, останній не пред'явив документів, передбачених п. 2.4. п ПДР України. Покликання позивача на те, що він не керував транспортним засобом спростовуються постановою Сихівського районного суду м.Львова від 22.05.2017 року якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, оскаржувану постанову правомірною та просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, з'ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 547994 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16.04.2017 року о 22.57 год. керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat B-5», д.н.з. НОМЕР_5, проїхав перехрестя с. Пасіки - Зубрицькі - 547 км автодороги Київ-Чоп на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. п. 8.7.3 е ПДР України, а також не пред'явив документів, передбачених п.2.4. (а) ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України водій на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил.

Згідно п.2.1 зазначених Правил до таких віднесено посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами Правил дорожнього руху України п. 8.7.3 (е) учасникам дорожнього руху заборонено рух на червоний сигнал світлофора.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом встановлено, що постановою Сихівського районного суду м.Львова від 22.05.2017 року, яка набрала законної сили ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 16 квітня 2017 року о 22.59 год. на 547км автодороги Київ-Чоп здійснював керування автомобілем марки «Volkswagen Passat B-5», д.н.з. НОМЕР_5, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на вказане положення, оскільки постановою Сихівського районного суду м.Львова від 22.05.2017 року встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вказана обставина доказуванню не підлягає.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1, а також свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3,вважаю їх такими, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки такі їх пояснення суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються наявними доказами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП вказано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. В тій частині, в якій суд уповноважений розглянути цей спір будь-якого порушення підстав і порядку дій відповідача не встановлено.

Відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ в справах «Танрікулу проти Туреччини» і «Ґюль проти Туреччини» та інших відповідач використав і вичерпав усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення. Правовими актами, що регулюють спірні відносини не передбачено для відповідача використання засобу доказування, який би ним не був використаний.

Відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача спрямовані на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правами. Доказів упередженості відповідача щодо позивача суду не надано. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача не вказано.

Враховуючи зазначені обставини, а також відсутність належних доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що факт вчинення порушення п.п. п. 8.7.3 (е), п.2.4 (а) ПДР Правил дорожнього руху Українивстановлений та доведений, а тому інспектором УПП у м.Львові правомірно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з дотриманням вимог передбачених КУпАП, порушень при прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність постанови, судом не встановлено, а тому, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови та безпідставність заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 73-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4) до Управління патрульної поліції у м.Львові (місцезнаходження - м.Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча Бойко О. М.