Справа № 521/20098/17
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_______
Пр.№2-а/521/523/17
УХВАЛА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

встановила:

У грудні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 04 грудня 2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху та зазначена ухвала суду була направлена позивачу.

Ухвалою суду від 04 грудня 2017р. судом було розяснено позивачу, що пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП України передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, статтею 288КУпАП України встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, а не в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, передбачаючи право на оскарження постанови до суду, Кодекс України про адміністративні правопорушення не визначає самого порядку такого оскарження, а відсилає до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Разом з тим, КАС України передбачає сплату заявником судового збору, а не державного мита.

Дана норма деталізується положеннями Закону України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" та ст. 5 містять вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору та містить вичерпний перелік випадків, в яких судовий збір не справляється.

Оскарження постанови про адміністративного правопорушення не належить до таких випадків, натомість з матеріалів справи вбачається, що позивачем дана вимога Закону України "Про судовий збір" виконана не була.

Представник позивача отримав зазначену ухвалу 26 грудня 2017 року, однак у встановлений судом строк не усунув недоліки, визначені в ухвалі суду, а надав 27 грудня 2017 року заяву про те, що він не згоден з ухвалою суду про залишення його позову без руху, та наполягав на відкритті провадження у справі за його адміністративним позовом.

При цьому ухвалу суду про залишення позову без руху не оскаржив.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що зазначена позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, ч.8 ст. 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, суддя

ухвалила:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда