Справа № 826/334/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2017 року № 826/334/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайт Груп» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайт Груп» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19.09.2016 року № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач нарахував штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оскільки така накладна складена і зареєстрована в ЄРПН випадково у зв'язку з помилкою, не відображає жодної господарської операції і не підлягає наданню покупцеві, тому відсутні підстави для настання відповідальності за таке порушення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в наданих суду письмових запереченнях зазначив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки податкове повідомлення-рішення від 19.09.2016 року № про застосування штрафу по податку на додану вартість у сумі 78362, 12 грн. прийняте у повній відповідності до положень ст. ст. 120-1, 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент постановлення ухвали), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент постановлення ухвали), суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведеної Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві камеральної перевірки даних, податкової звітності з податку на додану вартість та даних ЄРПН виявлено порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної від 20.07.2016 року на 1 день.

За результатами перевірки складено акт від 19.09.2016 року № 2103/26-55-12-07/39345149.

На підставі вказаного акта Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві 19.09.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафу по податку на додану вартість у сумі 78362, 12 грн., з яких: 58333, 33 грн. - по господарським операціям з ТОВ «Наяда Гранд», 20028, 79 грн. - з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18.07.2016 року між позивачем як позикодавцем та ТОВ «Наядра Гранд» як позичальником укладено договір безвідсоткової позики № АЛ-9/2016, за умовами якої Позикодавець зобов'язується надати Позичальнику у власність грошову позику, а останній зобов'язується повернути таку ж суму грошей у визначений цим договором строк. Сума позики становить 3500000, 00 грн.

Про передачу вказаних коштів від Позикодавця Позичальникові складено акт № 1 від 18.07.2016 року отримання грошових коштів до Договору № АЛ-9/2016.

Як вбачається із платіжного доручення № 966 від 18.07.2016 року, позика у сумі 3500000, 00 грн. була перерахована з рахунку ТОВ «Агролайт Груп» на рахунок ТОВ «Наядра Гранд».

20.07.2016 року складена податкова накладна № 17 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ - 3500000, 00 грн., ПДВ - 583333, 33 грн., яка зареєстрована у ЄРПН 05.08.2016 року.

Виявивши, що у платіжному дорученні № 966 від 18.07.2016 року у графі «Призначення платежу» помилково вказано «Оплата за пшеницю згідно рахунку № СФ-0000295 від 18.07.2015 року в т.ч. ПДВ 20% 583333, 33 грн.», позивач 17.08.2016 року надіслав ТОВ «Наядра Гранд» лист з повідомленням про вказану помилку і просив вірним вважати призначення платежу «Надання фінансової безвідсоткової зворотньої позики згідно договору № АЛ-9/2016 від 18.07.2016 року без ПДВ».

Цього ж дня позивач склав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 23 до податкової накладної № 17 від 20.07.2016 року і зареєстрував його у ЄРПН 17.08.2016 року.

Позивач зазначає, що вказана податкова накладна покупцеві (отримувачеві) не надавалася, а тому за її несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН не може бути застосований штраф.

Суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, згідно абз.6 п. 192.1 ст.192 ПК України, розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пункт 109.2 ст. 109 ПК України встановлює, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст. 114 ПК України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу(тобто 1095 днів).

Згідно з пунктом 14.1.60 ст. 14 Податкового Кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно п.120-1.1 ст.120-1 Податкового Кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У п.35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ визначено, що норми п. 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ЄРПН, складених до 01.10.2015 року.

Також суд зазначає, що пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, приписами податкового законодавства на момент складання податкової накладної № 17 від 20.07.2016 року на платника податків покладено обов'язок по реєстрації податкової накладної протягом 15 календарних днів, наступних за датою її складання. При цьому обов'язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Слід зазначити, що законодавцем не визначено необхідності застосування строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в залежності від факту їх надання чи ненадання покупцю, а визначено лише загальний обов'язок їх зареєструвати, з огляду на що суд приходить до висновку про застосування загальних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем не заперечується той факт, що реєстрація вказаної податкової накладної відбулася з пропуском встановленого законом 15-тиденного строку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, разом з тим, останній вважає, що з огляду на те, що така податкова накладна не підлягає наданню покупцю, то в даному випадку не застосовуються штрафні санкції за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Відповідно до п. 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів від 31.12.2015 року № 1307 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267 (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв'язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв'язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов'язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв'язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення ціни придбання товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання;

16 - Складена на суму перевищення балансової (залишкової) вартості необоротних активів над фактичною ціною їх постачання;

17 - Складена на суму перевищення звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання.

В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Як вбачається із матеріалів справи, у верхній лівій частині податкової накладної № 17 від 20.07.2016 року у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" помітка "X" не зроблена та не зазначено тип причини.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що існують передбачені податкових законодавством підстави для її ненадання покупцеві (отримувачеві) позивачем не надано.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що твердження позивача про те, що податкова накладна № 17 від 20.07.2016 року не була надана контрагентові не можна ототожнювати з поняттям податкової накладної, яка не надається покупцеві, оскільки за своєю правовою природою це різні поняття. Такими доводами позивач, фактично, здійснив підміну понять, що суперечить визначеним законом підставам, за наявності яких податкова накладна не підлягає наданню отримувачу (покупцю).

Крім того, помилковість складення такої податкової накладної, про що позивачем у подальшому сформовано розрахунок коригування до податкової накладної, не може покладатися в основу звільнення його від відповідальності за несвоєчасність реєстрації податкової накладної.

Приписи ПК України не містять норм щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в ЄРПН в разі подання розрахунку коригування до податкової накладної після закінчення граничного строку для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Отже, податкова накладна № 17 від 20.07.2016 року підпадає під категорію накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких у ЄРПН можуть бути застосовані штрафи, передбачені п.120-1.1 ст.120-1 Податкового Кодексу України.

Як свідчить квитанція № 1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корикування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказана податкова накладна була зареєстрована в ЄРПН 05.08.2016 року тоді, як 15 календарний день припадав на 04.08.2016 року. Тобто, граничний термін реєстрації було порушено на 1 день.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що оскільки позивачем було порушено визначений законом строк реєстрації податкової накладної № 17 від 20.07.2016 року, тому штраф за її несвоєчасну реєстрацію застосовується, і, отже, нарахування штрафу по податку на додану вартість у розмірі 58333, 33 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.09.2016 року № є правомірним.

Зазначене повідомлення-рішення не підлягає скасуванню в частині застосування штрафу у розмірі 20028, 79 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної по господарським операціям з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», оскільки позов не містить жодних доводів його неправомірності в цій частині.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку при прийнятті спірного рішення.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайт груп» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов