Справа № 808/3496/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року о/об 15 год. 52 хв.Справа № 808/3496/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збуд до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № Др-2-0117 від 11.01.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 09-94/26 від 14.06.2017 року)

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збуд (далі - позивач) до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору № 54511313 від 30 жовтня 2017 року незаконними;

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору № 54511313 від 30 жовтня 2017 року.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача в судовому засіданні зазначив, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження №54511313 та 30 жовтня 2017 року відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 110536,55 грн. Вважає, що відповідач отримавши заяву про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання рішення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог до моменту відкриття провадження, повинен був винести рішення про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог пункту 9 частин 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Також, представник позивача наголошує, що постанова про стягнення виконавчого збору відповідачем прийнята протиправно, оскільки ніяких виконавчих дій не проводилось, тому що питання заборгованості було повністю вирішено між сторонами без залучення виконавчої служби.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представником відповідача надано суду письмові заперечення та зазначено, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому вважає оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору обґрунтованою та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 14 грудня 2017 року позивачу проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зясував наступне.

21 серпня 2017 року державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову № 54511313 про відкриття виконавчого провадження, на підставі наказу №908/2253/16, виданого 25 листопада 2016 року Господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ «Запоріжгаз Збуд» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованість 1089030,07 грн. та судовий збір 16335,45 грн., а всього 1105365,52 грн.

Позивачем подано до виконавчої служби заяву, в якій просить закінчити виконавче провадження №54511313, у звязку з повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом. В заяві зазначено, що листом від 21 грудня 2016 року №Zpz-ck-4027-1216, якою ТОВ «Запоріжгаз Збут» в порядку статті 601 Цивільного кодексу України, повідомив ПАТ «НАК «Нафтогаз» про припинення зобовязання ТОВ «Запоріжгаз Збут», щодо сплати 1105365,52 на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз», шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Після направлення на адресу ПАТ «НАК «Нафтогаз» заяви №1 від 21 грудня 2016 року про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1105365,52 грн. у ТОВ «Запоріжгаз Збут» відсутні невиконанні грошові зобовязання перед ПАТ «НАК «Нафтогаз» за наказом Господарського суду Запорізької області №98/2253/16 від 25 листопада 2016 року, в розмірі 1105365,52 грн. за наслідками повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, у добровільному порядку до моменту відкриття виконавчого провадження.

19 жовтня 2017 року виконуючим обовязки заступника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про передачу матеріалів справи, якою передані матеріали виконавчого провадження №54511313 на виконання до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

25 жовтня 2017 року державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя області винесено постанову про передачу виконавчого провадження.

26 жовтня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого документа.

Позивачем листом 27 жовтня 2017 року надані відповідачу платіжні доручення про сплату грошових коштів за рішенням суду у справі №908/2253/16 на загальну суму 1105365,52 грн.

27 жовтня 2017 року відповідачем зобовязано ПАТ «НАК «Нафтогаз України» терміново надати вичерпну інформацію щодо виконання ТОВ «Запоріжгаз Збут» виконавчого документу.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повідомлено відповідача, що згідно з бухгалтерськими відомостями Компанії заборгованість ТОВ «Запоріжгаз Збут» за справою №908/2253/16 погашено 07 вересня 2017 року в повному обсязі.

30 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яким виконавче провадження з примусового виконання про стягнення з ТОВ «Запоріжга Збуд» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованість 1089030,07 грн. та судовий збір 16335,45 грн., а всього 1105365,52 грн. закінчено. Постанову про стягнення виконавчого збору №54511313 від 30 жовтня 2017 року вивести в окреме виконавче провадження.

Також 30 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в якому зазначено, стягнути з боржника ТОВ «Запоріжгаз Збут» виконавчий збір у розмірі 110536,55 грн.

Та постановою від 30 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження №55029773 на підставі постанови №54511313 виданого 30 жовтня 2017 року. Постановлено стягнути з ТОВ «Запоріжгаз Збут» виконавчий збір розмірі 110536,55 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

При винесенні постанови від 30 жовтня 2017 року ВП №54511313 про стягнення виконавчого збору відповідач керувався Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404), чинним на час винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи 30 жовтня 2017 року на виконання вищезазначених норм державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №54511313.

Таким чином, суд встановив, що у державного виконавця були законні підстави, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин 1 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частиною 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах справи наявні докази, а саме з листом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повідомлено відповідача, що згідно з бухгалтерськими відомостями Компанії заборгованість ТОВ «Запоріжгаз Збут» за справою №908/2253/16 погашено 07 вересня 2017 року в повному обсязі. Та позивачем не заперечувалось така інформація.

Тобто питання заборгованості було вирішено повністю вже після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача аналізуються судом на предмет їх правомірності та відповідності вимогам чинного законодавства України станом на момент вчинення цих дій та обсягу доказів та інших фактичних обставин, які існували на цей момент.

Стосовно посилання представника позивача на заяву № Zpz-ek-1419-0917 від 07 вересня 2017 року про закінчення виконавчого провадження суд зазначає.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений момент предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї із сторін.

Суд не може прийняти, як належний доказ обовязку відповідача закінчити виконавче провадження, по зазначеній заяві, оскільки рішенням Господарського суду Запорізької області від 17 липня 2017 року задоволено позов ПАТ НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «Запоріжгаз Збут» та визнано недійсним односторонній правочин заяву № Zpz-CK-3892-1216 від 21 грудня 2016 року про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів, що при винесенні постанови від 30 жовтня 2017 року ВП №54511313 про стягнення з ТОВ «Запоріжгаз Збут» виконавчого збору у розмірі 110536,55 грн., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України "Про виконавче провадження", а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Керуючись статтями 11, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов