Справа № 265/8258/17
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/8258/17
Провадження №2-а/265/384/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Єфремової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Туманова Олександра Валерійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірними дії відповідача; скасувати постанову відповідача ЕАА № 214626 від 21 листопада 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень; справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 21 листопада 2017 року інспектором патрульної поліції 3 роти 1 батальону УПП лейтенантом поліції Тумановим О.В. відносно нього було винесено постанову про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він нібито перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Із даною постановою він не згоден з огляду на те, що порушення, про яке йдеться у постанові, він не скоював, докази його вини відсутні, а сама постанова була винесена з чисельними порушеннями закону. Так, всупереч вимогам закону щодо розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, яке відповідно до Рішення Конституційного суду України слід розуміти як місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції, вона була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, без роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та відповідно, без надання можливості скористатись цими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП без врахування обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП, та відповідно, з порушенням вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП щодо процедури її розгляду.
Позивач до суду не прибув, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач до зали судових засідань не прибув, через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких просив розглядати справу без його участі, у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування такої позиції зазначив, що діяв згідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Права, передбачені ст. 268 КУпАП позивачу були роз`яснені, але будь-яких клопотань, у тому числі про залучення захисника, або іншого фахівця в галузі права позивач не заявляв.
Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно ч. 1,2,3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Туманова О.В., серія ЕАА № 214626 від 21 листопада 2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.
Згідно вказаної постанови 21 листопада 2017 року о 09-46 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF6940YO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Лепорського, у напрямку до проспекту Перемоги у Лівобережному районі міста Маріуполя, повертаючи ліворуч, до будинку 6 по проспекту Перемоги, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР України.
Розділ 34 Правил дорожнього руху України містить перелік дорожніх розміток та їх визначення. Так, згідно п.п. 1.3 п. 1 вказаного розділу подвійна суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Проте жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення відповідачем не надано. Свідки події у постанові не зазначені; на доданому до заперечень відповідача відеоносії зафіксована лише процедура винесення оскаржуваної постанови, але момент вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, про яке йдеться у постанові, відсутній. Також вбачається, що під час складення постанови ОСОБА_1 факт інкримінованого порушення спростовував та стверджував, що Правил дорожнього руху не порушував. Будь-яких доказів на спростування тверджень позивача суду не надано.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.
Разом із цим, підстав для визнання дій відповідача неправомірними, суд не вбачає, оскільки у позовних вимогах позивачем не зазначено, які саме дії відповідача (в чому вони виразились) мають бути визнані судом неправомірними. Наданий відповідачем відеозапис не містить доказів неправомірності його дій, зокрема, ОСОБА_1 були роз`яснені права, обов`язки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і його права відповідачем не обмежувались.
Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
У задоволенні позову в частині визнання дій відповідача неправомірними, суд вважає необхідним відмовити, тим самим задовольняє пред`явлений адміністративний позов частково.
За таких обставин, керуючись ст. ст. 6-9, 20, 90, 242-247 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Туманова Олександра Валерійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Постанову інспектора патрульної поліції третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Туманова Олександра Валерійовича, серія ЕАА № 214626 від 21 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального Кодексу України.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення складено 28 грудня 2017 року.

Суддя