Справа № 204/4203/17
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/4203/17
Провадження № 2-а/204/178/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лисенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

13 липня 2017 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову №25 адміністративної комісії виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 21 червня 2017 року про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та якого притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 1700 грн., та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Постановою №25 адміністративної комісії виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 21 червня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. Згідно вказаної постанови, позивач начебто порушив п.3.2.1.4 Правил благоустрою території міста, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 №44/43, а саме: ОСОБА_1 зі спеціального автомобіля, самовільно здійснював скидання рідких відходів у мережу зливної каналізації по вул. Електрична, 2 в м. Дніпрі. Проте позивач із даною постановою не погоджується та вважає, що вона була винесена з порушенням законодавства України. В своїй постанові відповідач не навів жодного переконливого доказу на вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а лише зазначено, що розглянув протокол про адміністративне правопорушення, який складено відносно нього, без зазначення жодних доказів до протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення. Крім того, у постанові № 25, про визнання винним Позивача, зазначено підставу правопорушення, а саме, що Позивач порушив п, 3.2.1.4. Правил благоустрою території міста, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013р. № 44/43 Правил, проте таке такий пункт взагалі відсутній. Тому позивач вважає, що факт вчинення мною правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП є недоведеним. Оскаржувану постанову позивачем було отримано поштою 10.07.2017 року, а тому строк на оскарження постанови від 21.06.2017року ним не пропущено. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини.

21 червня 2017 року адміністративною комісією виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради було винесено постанову №25, якою встановлено, що позивач зі спеціального автомобіля самовільно здійснював скидання рідких відходів у мережу зливної каналізації по вул. Енергетична 2, що є порушенням п.3.2.1.4 Правил благоустрою території міста, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 №44/43, за що ст. 152 КУпАП передбачена відповідальність та вирішила притягнути його до адміністративної відповідальності наклавши штраф у розмірі 1 700 грн. (а.с. 7).

Відповідно до підпункту 4 п.3.2.1 "Правил благоустрою території міста Дніпропетровська", затверджених рішенням VI сесії Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 №44/43 зазначено, що на об'єктах благоустрою міста забороняється самовільно підключатися до мереж водопостачання та водовідведення, самовільно скидати відходи у тому числі рідкі, у мережу зливової каналізації.

Згідно ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вчинення правопорушення за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом «посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того оскаржувана постанова в розумінні норм ЗУ «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірність свого рішення.

При винесенні цієї постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи.

Вказані вище обставини та підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1 700грн. не можуть бути достатніми і належними доказами вчинення позивачем спірного правопорушення. Будь-яких інших документів на підтвердження правопорушення, нібито вчиненого відповідачем надано не було.

Згідно із ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова, ухвалена відповідачем, не містить посилань на докази та мотиви відхилення інших доказів, у ній лише констатовано факт, що ставить під сумнів вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Крім цього, у ст.245 КУпАП визначено завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, серед яких своєчасне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення їх у відповідності до закону уповноваженою особою, яка при цьому у відповідності до ст.280 КУпАП, має з'ясувати: чи було вчинено, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Отже, винесення відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, є неправомірним та призвело до порушення позивача прав, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, якими позивач не мав можливості скористатися. Крім того, при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує позивач ст.33 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ст.152 КУпАП, є безпідставним, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову №25 адміністративної комісії виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради від 21 червня 2017 року при визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмір 1700грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2017року.

Суддя І.В. Тітова