Справа № 173/1692/17
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1692/17
Провадження №2-а/173/70/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам'янського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2017 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію до відповідача, Кам'янського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27 листопада 2017 року на 13-30 годину.

Позивачу роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 44, 45, 47 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та м місце розгляду справи повідомлений належним чином.

27 .11.2017 року у розгляді справи оголошувалась перерва в зв'язку з необхідністю уточнення позовних вимог та виклику свідків. Справа призначена до розгляду на 18 грудня 2017 року .

Згідно уточнених позовних вимог позивач просить зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу її роботи період роботи у КСП «Росія» (колгосп « Росія») в період з січня 1981 року по грудень 1997 року з урахуванням архівних довідок № 215 та №216 від 15 .09.2016 року, виданих комунальним закладом «Верхньодніпровський трудовий архів»

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне: вона народилася 01 грудня 1959 року в м. Одеса.

В травні 2017 року вона звернулась до Кам'янського об'єднаного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області за призначенням пенсії до досягнення пенсійного віку. Проте їй було відмовлено у призначенні пенсії, виходячи з того, що в документах архівного фонду колгоспу «Росія» (КСП «Росія») в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспника з 1981 року по 1987 рік зазначено невірно її прізвище та по батькові. Так в архівній довідці № 215 від 15.09.2016 року, виданою КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» Верхньодніпровської районної ради зазначено, що в книгах обліку розрахунку оплати праці за 1981-1985 року зазначено ОСОБА_1, у 1983 році ОСОБА_1,. в 1984 році - ОСОБА_1, у 1985 році ОСОБА_1 В документах архівного фонду КСП «Росія» в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за період з 1981 року по 1997 рік зазначена ОСОБА_3. В архівній довідці № 216 від 15.09.2016 року виданою КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» Верхньодніпровської районної ради зазначено, що в книгах обліку розрахунків з оплати праці за 1981-1997 року зазначено ОСОБА_3.

Врахувати періоди роботи з січня 1981 року по грудень 1997 року до стажу роботи управління пенсійного фонду не має можливості з тієї причини, що в наданих нею документах, що підтверджують її трудовий стаж не вірно вказані її особисті дані, а тому їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що вона працювала в колгоспі Росія, який в подальшому був перейменований в КСП «Росія». Її трудова книжка втрачена колгоспом. В наданій їй довідці не повністю вказані її ім'я та по батькові, тому Пенсійний фонд відмовляється зарахувати їй період її роботи до трудового стажу та призначити пенсію.

Представник відповідача, Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області районі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними її паспорту.

В травні 2017 року позивач звернулась до Кам'янського об'єднаного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області за призначенням пенсії до досягнення пенсійного віку. Проте їй було відмовлено у призначенні пенсії, виходячи з того, що наданих нею документах про стаж роботи та заробітну плату неповністю закачано ім'я та по батькові позивачки або неправильно перекладене на українську мову прізвище позивачки.

Таким чином на час звернення позивачки до суду належне їй право на пенсійне забезпечення є порушеним та вимагає захисту

Так, згідно наданих позивачкою архівних довідок судом встановлено, що документах архівного фонду колгоспу «Росія» (КСП «Росія») в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспника з 1981 року по 1987 рік зазначено невірно її прізвище ім'я та по батькові. Так в архівній довідці № 215 від 15.09,2016 року, виданою КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» Верхньодніпровської районної ради зазначено, що в книгах обліку розрахунку оплати праці за 1981-1985 року зазначено ОСОБА_1, у 1983 році ОСОБА_1. в 1984 році - ОСОБА_1, у 1985 році ОСОБА_1 В документах архівного фонду КСП «Росія» в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за період з 1981 року по 1997 рік зазначена ОСОБА_3 архівній довідці № 216 від 15.09.2016 року виданою КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» Верхньодніпровської районної ради зазначено, що в книгах обліку розрахунків з оплати праці за 1981-1997 року зазначено ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в колгоспі «Росія» КСП «Росія», починаючи з 1981 року до розпаду господарства.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637 - за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Як встановлено у судовому засідання позивач не має трудової книжки, з її пояснень трудова книжка позивачки втрачена колгоспом.

Факт роботи позивачки в колгоспі «Росія» в подальшому КСП «Росія» підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5, які в судовому засідання пояснили, що знають позивачку так як разом працювали з нею з початку 1980 років в колгоспі «Росія». Позивачка працювала на фермі телятницею, дояркою. Більшість часу позивачка перебувала у відпустці по догляду за дітьми, так як народила та виховала 13 дітей.

Факт роботи свідків в колгоспі «Росія», КСП «Росія» підтверджується записами в їх трудових книжках, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні, а копії залучені до матеріалів справи.

За даних обставин суд вважає доведеним факт роботи позивачки в колгоспі «Росія» в подальшому КСП «Росія»,. А також вважає, що дані викладені в довідках КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» Верхньодніпровської районної ради від 15.09.2016 року № 215, та № 216 про стаж роботи ОСОБА_1, в колгоспі «Росія». В подальшому КСП «Росія» з 1981 року по 1997 рік належать саме позивачц3і ОСОБА_1 також позивачці належать і відомості про отримувану нею заробітну плату за період з 1981 року по 1985 роки.

Крім того, якщо відповідач заперечує проти адміністративного позову, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Але будь-яких доказів на спростування факту, що дані зазначені в архівних довідках № 215 та № 216 від 15.09.2016 року належать не позивачці, а іншій особі відповідачем не надано.

Крім того, виходячи з положень ч. 2 ст.9 КАС України згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб про захист яких вони просять.

Виходячи із необхідності повного захисту прав позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення згідно якого зобов'язати відповідача Кам'янське об'єднане Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області при вирішенні питання про призначення пенсії урахувати відомості, зазначені в архівних довідках № 215 та № 216 від 15.09.2016 року як про стаж роботи позивачки та і про нараховану заробітну плату. Так як в даних довідках хоч і не зазначене повне по батькові позивача та зазначене її скорочене ім'я, але вони співпадають з прізвищем, іменем та по батькові позивача та з її даними зазначеним в паспорті.

Щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію по досягненню пенсійного віку, суд вважає за потрібне відмовити в цій частині позовних вимог виходячи з наступного.

ч.2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України

Відповідно до ст. 37 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» орган, що при означає пенсію, розглядає питання про її призначення тільки пр. и зверненні особи з відповідною заявою, передбаченому в додатку № 4.

Згідно вищевказаної Постанови, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для при значення пенсії документами, орган, що при означає пенсію, розглядає подані документи та приймає відповідне рішення про призначення пенсії.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів, органом, що призначає пенсію.

Аналіз чинного законодавства свідчить про те, що органом, який при означає пенсію є відповідне Управління пенсійного фонду України. Управління може прийняти певне рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії лише після надходження заяви, а прийняті Управлінням рішення оформляються розпорядженням.

Однак із належно оформленою заявою про призначення пенсії позивач до УПФУ не зверталася та будь-якого рішення щодо призначення чи відмови у при значенні пенсії Позивачу відповідачем не приймалось. Тому дані вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позовних вимог сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень. Всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., відлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам'янського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії -задовольнити частково.

Зобов'язати Кам'янське об'єднане Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області розглянути питання щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, з урахуванням даних про трудовий стаж та заробітну плату ОСОБА_1, зазначених в архівних довідках № 215 від 15.09.2016 року та 15.09.2016 року № 216 за роботу роботи в колгоспі «Росія» в подальшому КСП «Росія»

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 25.12.2017 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстровано 25.12.2017

Оприлюднено .09.01.2018

Дата набрання законної сили 24.01.2018