Справа № 543/1227/17
Суддя: Гришко О. Я.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2018 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гришка О.Я.,

при секретарі - Федорині А.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Василенка Олександра Олександровича (АДРЕСА_1 про скасування постанови серії БР № 037383 про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Василенка Олександра Олександровича про скасування постанови серії БР № 037383 про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2017 року.

У позові ОСОБА_1 вказує, що 12 жовтня 2017 року близько 11 год. 00 хв. він підійшов до автомобіля, який був заблокований працівниками патрульної поліції в м.Сєвєродонецьк по вул. Шевченка. Інспектор поліції Василенко Олександр Олександрович звинуватив позивача у порушенні п. 15.9 Правил дорожнього руху, а саме в здійсненні зупинки ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 037383 від 12 жовтня 2017 року, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач зазначив, що він повідомив поліцейського, який виносив постанову про адміністративне правопорушення, про свою незгоду з обвинуваченням, зокрема, повідомив, що він не керував автомобілем в момент його зупинки та прохав направити справу на розгляд до Оржицького відділення поліції Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим.

Як вказує позивач, розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці, без підготовки та без надання часу для звернення за правовою допомогою, без надання права на перенесення розгляду справи за місцем його проживання, подання відповідних заперечень, документів, які характеризують особу, інших доказів у справі, порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими позивач не мав можливості скористатися. При накладені адміністративного стягнення не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП. За таких обставин позивач вважає, що його процесуальні права при такому розгляд справи були грубо порушені. Жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху інспектор поліції не надав.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_1 просив визнати дії інспектора поліції Василенка Олександра Олександровича, щодо складання постанови серії БР №037383 від 12 жовтня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП, незаконними та визнати постанову серії БР №037383 від 12 жовтня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 26.12.2017 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення з позовом до інспектора поліції Василенка Олександра Олександровича про скасування постанови серії БР № 037383 про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2017 року та поновлено строк звернення до суду з вказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві, пояснив, що відповідач при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не надав йому можливості скористатися своїми процесуальними правами, жодних доказів того, що саме позивач порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху, відповідач не надав.

Відповідач - інспектор роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Василенко Олександр Олександрович, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Василенком Олександром Олександровичем 12.10.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 12.10.2017 року об 11 год. 00 хв. в м. Сєвєродонецьк по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив зупинку ближче 10 м. (5,80 м.) від перехрестя та проїзної частини, чим порушив п. 15.9 ПДР України (а.с. 4).

Частиною першою ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, суд в якості доказу вчинення правопорушення позивачем має лише копію оскаржуваної постанови, підписану особою, яка її винесла.

Таким чином, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення.

Крім цього, постанова є протиправною та підлягає скасуванню також з наступних причин.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Реалізація вказаних прав можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення порушення і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача, вона не може бути визнана правомірною та підлягає скасуванню. Вказані висновки узгоджуються зі змістом дослідженого судом відеозапису про обставини, які передували складанню оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 7, 251, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 6-9, 90, 241-246, 268-269, 286 КАС України,-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до інспектора роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Василенка Олександра Олександровича (АДРЕСА_1 про скасування постанови серії БР № 037383 про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2017 року - задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Василенка Олександра Олександровича, щодо складання постанови серії БР №037383 від 12 жовтня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП незаконними.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР №037383 від 12 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та про накладення на нього штрафу в сумі 255 гривень, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 05.01.2018 року.

Суддя