Справа № П/811/1124/16
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" грудня 2017 р. справа № П/811/1124/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника Кіровоградської митниці ДФС ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської митниці ДФС

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року (суддя Брегей P.I., м. Кропивницький)

у справі №П/811/1124/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парімекс"

до Кіровоградської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області,

про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської митниці ДФС щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Кіровоградській області висновку про повернення з Державного бюджету України ТОВ "Парімекс" надмірно зарахованого до бюджету платежу у загальному розмірі 71478,22 грн. за ВМД №901030000/2015/005252 від 11.06.2015 року;

- зобов'язати Кіровоградську митницю ДФС прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь ТОВ "Парімекс" сум надмірно сплачених у загальному розмірі 71478,22 грн., де 5033,68 грн. - мито, 12584,19 грн. - додаткове мито, 53860,35 грн. - ПДВ за ВМД №901030000/2015/005252 від 11.06.2015 та надати його до виконання в ГУ Державної казначейської служби України в Кіровоградській області;

- зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області повернути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Парімекс" суму надмірно сплачених платежів в розмірі 71478,22 грн., де 5033,68 грн. - мито, додаткове мито - 12584,19 грн., 53860,35 грн. - ПДВ.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Кіровоградської митниці ДФС в частині не

надання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Кіровоградській області висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплаченого мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн.;

- зобовязано Кіровоградську митницю ДФС прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплаченого мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн. і направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова в частині задоволених позовних вимог мотивована тим, що Кіровоградська митниця ДФС безпідставно відмовила позивачу у поверненні надмірно сплачених мита і додаткового мита, не склавши про це відповідний висновок та не направивши його до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградська митниця ДФС оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не прийнято до уваги, що відповідно до частини 8 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, митних режимів та заявленої мети переміщення, вносяться необхідні відомості.

Викладене підтверджується пунктом 1 статті 54 Податкового кодексу України, яка констатує, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій (митній) декларації, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 14.1.115 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

У відкоригованій митній декларації № 901030000/2015/005252 від 11.06.2015 позивачем самостійно визначені суми грошових зобовязань, які добровільно сплачені ним до державного бюджету, тому не вважаються такими, що надміру сплачені та не підлягають поверненню з державного бюджету.

Відповідно до п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобовязання, що самостійно визначене платником податків.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представник заявника апеляційної скарги у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представники інших сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 03 березня 2015 року між позивачем та "Genver Limited" (Кіпр) укладено контракт №388/2015, відповідно до умов якого та з урахуванням додаткової угоди №1 від 03.03.2015 р. ТОВ "Парімекс" придбало у "Genver Limited" газ дистилятний виробництва ВАТ "Ангарська Нафтохімічна компанія" (Російська Федерація) у кількості 47,354 тонн за ціною 770 доларів США за тонну.

З метою митного оформлення товару декларантом ТОВ "Бізнес Брок Транс" 14.05.2015 р. подано до сектора митного поста Олександрія декларацію типу ІМ 40 №901030000/2015/0051125, у якій задекларував газ дистилятний у кількості 47354 кг на загальну суму 36 462,58 доларів США, код товару - НОМЕР_1 УКТ ЗЕД.

Рішенням Кіровоградської митниці ДФС про визначення коду товару від 05.06.2015 року №КТ-901-0009-2015, з огляду на висновок Дніпропетровського управління з питань експертизи та досліджень №108 від 29.05.2015 р., визначено, що імпортований позивачем товар повинен класифікуватися за кодом НОМЕР_2 УКТ ЗЕД, у зв'язку з чим прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №901030000/2015/00006.

11 червня 2015 року рішенням про коригування митної вартості товарів №901030000/2015/000055/1 Кіровоградською митницею ДФС визначено митну вартість товару згідно зі ст.64 Митного кодексу України за резервним методом на рівні 1,00 USD за кілограм, тобто 47 354 USD за партію.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №901030000/2015/00012 від 11.06.2015 р. Кіровоградською митницею ДФС відмовлено у прийнятті митної декларації.

Позивач на підставі рішення Кіровоградської митниці ДФС додатково сплатив мито в сумі 5033,68 грн., додаткове мито - 12584,19 грн. та податок на додану вартість - 53860,35 грн. (а.с.12-13 т.1).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року у справі №П/8112375/15, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №901030000/2015/000055/1 від 11 червня 2015 року; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №901030000/2015/00012 від 11 червня 2015 року (а.с.17-22 т.1).

Суд не вирішував питання про стягнення надмірно сплачених мита та податку.

26 травня 2016 року позивач звернувся до Кіровоградської митниці ДФС із заявою про прийняття висновку стосовно повернення надмірно сплачених коштів (а.с.26-27 т.1).

06 липня 2016 року Кіровоградська митниця ДФС повідомила про неможливість прийняття такого висновку, оскільки суд не зобов'язав повернути надмірно сплачені кошти (а.с.23-24 т.1). Водночас, Кіровоградська митниця ДФС повідомила про відсутність інформації податкового органу стосовно включення надмірно сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту відповідної декларації і зменшення за рахунок нього податкових зобов'язань.

За повідомленням податкових органів позивач в податкових деклараціях за липень-листопад 2015 року декларував обсяг придбання та податок на додану вартість, який сплачений митним органам (а.с. 177-200 т.1).

Податковий орган анулював позивачу свідоцтво платника податку на додану вартість 17 листопада 2015 року (а.с. 102-103 т.1).

На вимогу суду позивач не надав розрахунків до податкових декларацій з податку на додану вартість за згаданий період, в яких зазначалось, які вантажно-митні декларації враховувались при формуванні податкового кредиту (а.с. 216 т.1).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання бездіяльності протиправною та зобовязання Кіровоградської митниці ДФС прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплаченого мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн. і направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, оскільки:

- з урахуванням судового рішення не існує спору стосовно надмірної сплати позивачем мита, додаткового мита і податку на додану вартість під час розмитнення товару. Цього не заперечує і Кіровоградська митниця ДФС;

- відповідно до приписів пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Отже, підставою відмови у поверненні надмірно сплачених коштів є наявність податкового боргу;

- відповідач не надав доказів, що на час прийняття рішення про відмову у поверненні позивачу надмірно сплачених коштів у платника податків існував податковий борг. Про відсутність податкового боргу повідомив і фіскальний орган (а.с. 102-103). Суду не надано доказів існування податкового боргу і на час прийняття судом рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п'ятою ст.301 Митного кодексу України, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів (ч.6 ст.301 Митного кодексу України)

Відповідно до ч.8 ст.301 Митного кодексу України повернення не здійснюється:

1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень;

2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

На час звернення позивача із заявою про повернення надмірно сплаченого податку процедура повернення надміру сплачених платежів була передбачена "Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013р. №787 (далі - Порядок №787), "Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146 (далі - Порядок N 1146) та "Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами", затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618 (далі - Порядок №618).

Відповідно до п.5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до п.5 Порядку N 1146 Повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення..

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються (п.6 Порядку N 1146).

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку (п.7 Порядку N 1146).

На пiдставi отриманих висновків вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань у визначеному законодавством порядку (п.11 Порядку N 1146).

Відповідно до п.3 Порядку № 1146 у разі наявності у платника податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п. 1 розділу I Порядку № 618 цей порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку № 618 платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум (п.2 розділу III Порядку № 618).

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати (п.3 розділу III Порядку № 618).

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення) до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України (п.4 розділу III Порядку № 618).

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю (п.6 розділу III Порядку № 618).

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви (п.7 розділу III Порядку № 618).

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь (п.11 розділу III Порядку № 618).

Таким чином, необхідною умовою повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів є направлення митним органом відповідного висновку про повернення цих платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Кіровоградської митниці ДФС із заявою від 26.05.2016 року про повернення надмірно сплачених митних платежів, в тому числі мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн.

Відповідно наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 07.04.2016 № 422 органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС ведеться, зокрема, оперативний облік митних платежів платників, в тому числі і переплат.

Доказів того, що згідно даних оперативного обліку у позивача відсутня переплата за скасованими відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року у справі №П/8112375/15 рішеннями або є податковий борг, відповідач суду не надав.

Отже, Кіровоградською митницею ДФС безпідставно не було вжито передбачених зазначеними нормативними актами дій щодо повернення позивачу мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн., а лише надано письмову відмову, в якій митниця посилається не на відсутність переплати митних платежів чи наявність податкового боргу, а на те, що в постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року у справі №П/8112375/15 не було зобовязано відповідача визнати заявлену декларантом митну вартість та не приймалось рішення про повернення коштів з державного бюджету.

Також колегія суддів зазначає, що слід врахувати положення ч.7 ст.54 МК України, яка встановлює, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Виходячи з цього, слід вважати митну вартість такою, яка визначена декларантом під час митного оформлення. Будь-які інші фактори, що впливають на митну вартість, можуть бути враховані митним органом лише під час пост-аудиту, який має здійснюватись в порядку, визначеному МК України, з прийняттям відповідного рішення.

Отже, митна вартість задекларована позивачем у декларації №901030000/2015/0051125 після скасування рішень відповідача відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року у справі №П/8112375/15 має вважатись такою, що визнана автоматично.

Таким чином, переплата мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн. підлягає поверненню позивачу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у справі №П/811/1124/16 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко