Справа № 814/1306/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. № 814/1306/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, пр. відповідача Єрохіної Т.Г., пр. третьої особи ОСОБА_3 розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_4, АДРЕСА_6

доГоловного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 Відділу у Миколаївському району Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр.Миру, 34, м. Миколаїв, 54034
треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5, АДРЕСА_1, 54001 ОСОБА_6, АДРЕСА_7 ОСОБА_7, АДРЕСА_8 ОСОБА_9, АДРЕСА_9 ОСОБА_10, АДРЕСА_10 ОСОБА_11, АДРЕСА_2, 54001 ОСОБА_12, АДРЕСА_3, 54001 ОСОБА_13, АДРЕСА_4, 54001 ОСОБА_14, АДРЕСА_11 ОСОБА_16, АДРЕСА_12 ОСОБА_17, АДРЕСА_13 ОСОБА_18, АДРЕСА_14 ОСОБА_19, АДРЕСА_14 ОСОБА_20, АДРЕСА_16 ОСОБА_8, АДРЕСА_17 ОСОБА_21, АДРЕСА_18 ОСОБА_22, АДРЕСА_19 ОСОБА_23, АДРЕСА_5, 54001
провизнання протиправними та скасування наказів від 24.11.2016 року, від 29.11.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів від 24.11.2016 №№ 11661/14-16-СГ,11662/14-16СГ,11664/14-16-СГ,11665/14-16-СГ,11667/14-16-СГ,11668/14-16-СГ,11669/14-16-СГ, від 29.11.2016 №№11846/14-16-СГ,11847/14-16-СГ про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою земельних ділянок, зобов'язання скасувати записи у Поземельній книзі зареєстрованих земельних ділянок на ім'я: ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 із кадастровими номерами НОМЕР_2-НОМЕР_3, розташованих за межами населеного пункту Комсомольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що після надання позивачу та третім особам без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача від 09.11.2016 та 11.11.2016 дозволів на розробку проекту документації із землеустрою відповідач 1 втратив своє право на подальше самостійне розпорядження земельними ділянками до остаточного вирішення питання про надання земельних ділянок у користування позивачу та третім особа, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача або відмову у такому наданні. Видачею більш пізніх наказів від 24.11.2016 та 29.11 2016 відповідач порушив право позивача на отримання земельної ділянки. Після виготовлення проектів землеустрою треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, без проходження державної землевпорядної експертизи проектів землеустрою, були внесені до Державного земельного кадастру про земельну ділянку та їм були присвоєні кадастрові номери: НОМЕР_2-НОМЕР_3, в той час, коли проекти землеустрою позивача проходили таку експертизу. Через противоправні дії відповідача позивач та треті особи без самостійних вимог на стороні позивача не змогли зареєструвати земельні ділянки у Державному земельному кадастрі про земельні ділянки, тому відповідач зобов'язаний скасувати реєстрацію земельних ділянок відповідно до ч.10 ст.24 Закону України « Про державний земельний кадастр» та п.60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Відповідач надав заперечення на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачу не забороняє нормами Земельного Кодексу надавати цю ж земельну ділянку іншій особі. Скасування державної реєстрації земельної ділянки у спосіб, визначений позивачем, тобто шляхом внесення до поземельної книги запису про скасування державної реєстрації земельної ділянки чинним законодавством не передбачена.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 надав суду заперечення на позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не зазначає жодної норми закону, яку б порушив відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів, не надає жодних доказів на підтвердження правомірності своєї позиції, заявляє вимоги щодо скасування наказів відповідача, дев'ять з десяти яких взагалі ніяк не зачіпають права позивача та не мають до нього ніякого відношення.

Ухвалою від 05.07.2017 суд заяву позивача про забезпечення позову задовольнив частково та заборонив Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області вчиняти дії щодо затвердження проектів землеустрою земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2-НОМЕР_3, розташованих за межами населеного пункту Комсомольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 ухвала про забезпечення позову від 05.07.2017 скасована.

Ухвалами суду від 30.10.2017 третім особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_24 та ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Гордієнко Т.О.

Ухвалою суду від 14.12.2017 третім особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_25, ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Гордієнко Т.О.

Заслухав пояснення представників сторін, третьої особи, дослідив докази, суд дійшов висновку:

15.10.2016 року позивач- ОСОБА_4 звернулась до Головного управління Держгекадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, розташованої за межами населеного пункту Комсомольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-11094/14-16-СГ від 11.11.2016 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності розташованої у межах території Комсомольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га пасовищ із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства.

Висновок державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 28.12.2016 № 1666-218/14, замовником якого є ОСОБА_4 свідчить, що форма проведення державної експертизи обов'язкова (ст.9 Закону України « Про державне експертизу землевпорядної документації»). У п.10 висновку зазначені зауваження та пропозиції до землевпорядної документації, які були доопрацьовані, про що зазначено на зворотному аркуші висновку в.о. начальником управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області та скріплено печаткою.

23.02.2017 позивач звернулась до державного кадастрового реєстратора Відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області для реєстрацій земельної ділянки, який рішенням № РВ-017 від 06.03.2017 відмовив у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, в зв'язку із невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_4 площа співпадає на 81,9995%, перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_5 площа співпадає на 16,1977%.

Позивач звернулась до відповідача 1 із запитом від 25.05.2017, на якій отримала 30.05.2017 відповідь, в якому зазначено, що проекти щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2-НОМЕР_3 розроблено ТОВ ПВФ «Лімб» на підставі наказів від 24.11.2016 №№ 11661/14-16-СГ, 11662/14-16СГ, 11664/14-16-СГ, 11665/14-16-СГ, 11667/14-16-СГ, 11668/14-16-СГ, 11669/14-16-СГ, від 29.11.2016 №№11846/14-16-СГ,11847/14-16-СГ, які видано на підставі заяв ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6. В ході перевірки виявлено, що відповідно до картограми агрогруп частину земельних ділянок відведено за рахунок особливо цінних земель (шифр агровиробничої групи ґрунтів - 71л), але при розробці землевпорядної документації ТОВ ПВФ «Лімб» це не враховано, чим порушено вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати накази відповідача 1 від 24.11.2016 та 29.11.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельних ділянок, оскільки раніше наказами від 11.11.2016 та 09.11.2016 ці земельні ділянки були надані позивачу та третім особам без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, тому відповідач втратив своє право на подальше самостійне розпорядження земельними ділянками до остаточного вирішення питання про надання земельних ділянок у користування позивачу.

Відповідач 1 є суб'єктом владних повноважень, тому відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Земельним Кодексом передбачено, що підставою відмови у наданні такого дозволу (ст.118 ЗК України) може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Ні Земельний кодекс України, ні інші нормативно-правові акти не містять норми, так само не вказав її і позивач, яка б забороняла Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області видавати дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, щодо якої вже видано дозвіл, поки надана земельна ділянка не буде передана у власність (користування) особі після затвердження проекту землеустрою відповідно до вимог Земельного Кодекса України.

Позивач не надав суду доказів, яким чином порушені його права прийняттям спірних наказів від 24.11.2016 №№ 11661/14-16-СГ,11662/14-16СГ,11664/14-16-СГ,11665/14-16-СГ,11667/14-16-СГ,11668/14-16-СГ,11669/14-16-СГ, від 29.11.2016 №№11846/14-16-СГ,11847/14-16-СГ про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою земельних ділянок.

Тому позов в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів від 24.11.2016 №№1661/14-16-СГ,11662/14-16СГ,11664/14-16-СГ,11665/14-16-СГ,11667/14-16-СГ,11668/14-16-СГ,11669/14-16-СГ, від 29.11.2016 №№11846/14-16-СГ,11847/14-16-СГ про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою земельних ділянок задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Подання заявником документів не в повному обсязі є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 (далі - Порядок).

Згідно п. 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє, зокрема, наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

На підставі п. 110 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подається, окрім іншого, оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" обов'язковій державній експертизі підлягають, зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого,

рекреаційного та історико-культурного призначення.

На підставі п. 111 Порядку Державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту.

У відповідності до вимог частини десятої статті 24 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. У відповідності до частини четвертої статті 25 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позивач просить суд зобов'язати скасувати записи у Поземельній книзі зареєстрованих земельних ділянок на ім'я: ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 із кадастровими номерами НОМЕР_2-НОМЕР_3, розташованих за межами населеного пункту Комсомольської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що частина наданих спірних ділянок відноситься до особливо цінних земель, тому проекти позивача та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача проходили державну експертизу, а проекти третіх осіб на стороні відповідача не проходили державну експертизу, тому були зареєстровані державним кадастровим реєстратором всупереч вимогам чинного законодавства, що позбавляє позивача права зареєструвати за собою земельну ділянку.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні пояснив, що перелік особливо цінних груп ґрунтів затверджено наказом Держкомзему України від 06.10.2005 № 245, зареєстрований в Міністерстві юстиції 28.10.2003 за № 979/8300 та відповідно до зазначеного переліку шифр агровиробничої групи ґрунтів - 71 л відноситься до Переліку особливо цінних груп ґрунтів провінції Степова посушлива Правобережна.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача надав суду лист управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївській області від 01.12.2016, в якому зазначено, що земельна ділянка розташована на території колишнього Учгоспу «Світло Жовтня» Миколаївського району Миколаївської області та відноситься до агровиробничої групи ґрунту 74е-чорноземи південні залишково-слабосолонцюваті слобозмиті важко суглинкові на лесах та по даному природно-сільськогосподарському району не відносяться до переліку особливо цінних земель.

Відповідач надав суду лист № 9-14-0.62-9960/2-17 від 22.12.2017 року, в якому зазначено, що згідно листа начальника відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 22.12.2017 № 815/115-17, у зв'язку з відсутністю обов'язкової державної експертизи проектів землеустрою, ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2-НОМЕР_3, крім земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6, видалені з Національної кадастрової системи на підставі заяв « Про виправлення помилки, що виникла під час реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог». Земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_6 очікує погодження центрального апарату на видалення.

Крім того, 15.11.2017 за заявою ОСОБА_4 в Національній кадастровій системі зареєстрована земельна ділянка за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, Комсомольська сільська рада площею 1,85га за кадастровим номером НОМЕР_7.

Представник позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Обов'язковою умовою визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб'єкта владних повноважень, тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів з боку відповідача.

Відповідач самостійно скасував записи у Національній кадастровій системі земельних ділянок з кадастровим номером -НОМЕР_4 та НОМЕР_5, оскільки саме реєстрація цих земельних ділянок перешкоджала реєстрації земельної ділянки позивача. Ні позивач, ні відповідач на вимогу суду не надали доказів, кому саме належать вищезазначені земельні ділянки із осіб, зазначених, як треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Реєстрація інших земельних ділянок ніяким чином не порушує права саме позивача. Захист прав третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в цій справі не розглядається, оскільки треті особи у справі залучаються, коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси та обов'язки. Вони не були позбавлені права звернутись до суду з позовом на захист своїх прав, оскільки кожна особа має право звернутись до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не довів суду, які права його порушені, оскільки 15.11.2017 року земельна ділянка зареєстрована за позивачем, тому позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_4 (АДРЕСА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ідентифікаційний код 39825404) Відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ) про визнання протиправними та скасування наказів від 24.11.2016 року, від 29.11.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Т. О. Гордієнко

Повний текст рішення складено відповідно до частини 3 статті 243 КАС України та підписано суддею 05.01.2018р.