Справа № 807/1426/17
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1426/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача не зявився

представників відповідача не зявився

розглянувши в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду в залі судових засідань адміністративну справу за позовною заявою Приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 до Берегівського відділення Виноградівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Берегівського відділення Виноградівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення Берегівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області № 003861700 від 23.09.2014 року про застосування до ОСОБА_2 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 7766,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2014 року Берегівською ОДПІ було прийняте рішення № 003861700 про застосування до ОСОБА_3 відповідно до ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 7766,97 грн., з яких сума штрафу склала 4109.51 грн. та пені 3657,46 грн.

29 квітня 2014 року згідно платіжного доручення № 50, позивачем як платником податку спрощеної системи оподаткування (особи, що проводить незалежну професійну діяльність) було сплачено єдиний внесок в сумі 41096,67 (сорок одна тисяча дев'яносто шість гривень 67 копійок) на рахунок №00718 в ГУДКУ Закарпатської області.

Заповнення вищевказаних платіжних документів та перерахунок коштів здійснювалось працівниками банку в приміщенні Берегівського відділення Закарпатської філії Ощадбанку України.

В подальшому працівниками Берегівської ОДПІ було виявлено, що вказані кошти були сплачені не на належний рахунок, а саме замість рахунку № 0718 (самозайняті особи) сплачено на рахунок № 00718 (за найманих працівників).

22 липня 2014 року позивачем до Берегівської ОДПІ було подано заяву про зарахування помилково сплаченої суми з рахуноку № 00718 (за найманих працівників) на вірний рахунок № 0718 (самозайняті особи).

Однак, 23 вересня 2014 року, Берегівською ОДПІ Головного управління ДФС було прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Вважає, що рішення від 23.09.2017 року винесені з порушенням норм чинного законодавства, а відтак, просить суд такі скасувати.

14.12.2017 року представником позивача до суду подано заяву, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить провести розгляд справи за відсутності представника та позивача на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, та у відповідності до ст. 122 КАС України розгляд справи проведено за відсутності представника позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач письмове заперечення проти позову з належними доказами не подав, свого представника в судові засідання не направив, не повідомив суд про причини не прибуття, хоча належним чином був повідомлений судом про відкриття провадження у справі, про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової кореспонденції відповідачу. Отже, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ст. 128 КАС України розгляд справи проведено за відсутності представника відповідача, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.09.2014 року Берегівською ОДПІ було прийняте рішення № 003861700 про застосування до ОСОБА_2 відповідно до ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 7766,97 грн., з яких сума штрафу склала 4109.51 грн. та пені 3657,46 грн.

29 квітня 2014 року згідно платіжного доручення № 50, позивачем як платником податку спрощеної системи оподаткування (особи, що проводить незалежну професійну діяльність) було сплачено єдиний внесок в сумі 41096,67 (сорок одна тисяча дев'яносто шість гривень 67 копійок) на рахунок №00718 в ГУДКУ Закарпатської області.

Заповнення вищевказаних платіжних документів та перерахунок коштів здійснювалось працівниками банку. Вказані кошти знаходилися на рахунках ОДПІ розміщених в ГУДКУ Закарпатської області.

Працівниками Берегівської ОДПІ було в липні виявлено, що вказані кошти були сплачені не на належний рахунок, а саме замість рахунку № 0718 (самозайняті особи) сплачено на рахунок № 00718 (за найманих працівників).

22 липня 2014 року позивачем фактично за ініціативою Берегівської ОДПІ було подано заяву про зарахування помилково сплаченої суми з рахунку ОДПІ № 00718 (за найманих працівників) на рахунок № 0718 (самозайняті особи). Кошти особі платнику не поверталися, а внаслідок преребування на іншому рахунку переведені на інший рахунок.

Незважаючи на це 23 вересня 2014 року, Берегівською ОДПІ Головного управління ДФС було прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зокрема є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, встановлений Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений законом, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» штрафних санкцій.

Так, відповідно до п2. ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

За правилом п 10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» а суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Розділом II вказаного Положення передбачалось, що Міністерство доходів і зборів України та територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції Міндоходів відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску та фінансових санкцій (далі -страхові кошти).

Відкриття рахунків 3719 здійснюється на підставі заяв Міндоходів і територіальних органів Міндоходів та інших документів у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Згідно з п.3.1. Положення, страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів Міндоходів в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Таким чином, сплачена позивачем сума єдиного внеску в розмірі 41095,07 грн. була згідно платіжного доручення №50 від 29 квітня 2014 року перерахована саме на єдиний казначейський рахунок - 3719, що відкритий в органах Казначейства для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску із зазначенням банку отримувача: ГУ ДКСУ у Закарпатській області, отримувач: ОДПІ Берегівського району.

У відповідності до частини четвертої статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Приписами частини п'ятої статті 45 БК України передбачено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Зазначені норми БК України дають підстави зробити висновок, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Суд зазначає, що при заповненні документів та перерахунку коштів було допущено лише технічну помилку в зазначені рахунків при сплаті єдиного внеску, однак дізнавшись про наявність такого факту 22.07.2014 року Берегівської ОДПІ кошти не повертаючись були зараховані на належний рахунок. Отже з часу сплати коштів на казначейський рахунок, а саме 30.04.2014 р. і до часу зарахування їх на належний рахунок 22.07.2014 р. вони перебували на загальному рахунку, на якому акумулюються кошти єдиного внеску - 3719, а тому держава в особі Берегівської ОДПІ була вправі вільно користуватися і розпоряджатися ними.

Така правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, яка відображена в постанові від 16 червня 2015 року по справі № 21 -377а15.

Пункт 56.1. ст. 56 ПК України передбачає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги практику Верховного Суду України, яка відображена в Постанові від 16 червня 2015 року по справі № 21 -377а15, те що кошти особі не поверталися, а також те, що відповідачем не доведено правомірність прийняття ним оскаржуваного рішеня, заперечення суб'єктом владних повноважень не подане, суд приходить до висновку, що рішення №003861700 від 23.09.2014 року винесено з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 до Берегівського відділення Виноградівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати противоправними та скасувати податкове рішення Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 23.09.2014 року № 003861700 про застосування до ОСОБА_2 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_4