Справа № 822/3413/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3413/17
РІШЕННЯ
іменем України

26 грудня 2017 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

секретаря судового засідання Бачка А.М. позивача ОСОБА_1 представника відповідача Рудчука В.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови, оформленої протоколом №7 від 13 вересня 2017 року протиправною,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною відмову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у визнанні позивача учасником бойових дій, оформлену протоколом №7 від 13 вересня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він брав безпосередню участь у забезпеченні бойової діяльності військ в Чехословаччині в період ведення бойових дій, а тому належить до учасників бойових дій з відповідним статусом, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями архівних довідок і військового квитка, в зв`язку із чим змушений звернутись за захистом порушеного права в суд.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити поданий адміністративний позов з підстав, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку із чим просив відмовити в їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи, оскільки відсутні докази безпосередньої участі позивача в бойових діях на території Чехословаччини.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв`язку і сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 22 травня 1967 року позивач був призваний на строкову військову службу, яку проходив по червень 1969 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією військового квитка серії НОМЕР_1 .

Відповідно до анкети-запиту Полонського районного військового комісаріату №75 від 25 січня 1995 року, позивач з серпня 1968 року по червень 1969 року надавав інтернаціональну допомогу в Чехословацькій радянській соціалістичній республіці (далі - ЧРСР) в складі в/ч-п/п 92069 в містах Пардубіце і Гродчани.

Наказом Міністра оборони Союзу Радянських Соціалістичних Республік (далі - СРСР) №9242 від 12 жовтня 1968 року за відмінно виконані завдання всьому особовому складу, що приймав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку по захисті соціалістичних завоювань в Чехословаччині оголошено подяку, про що підтверджується доданою до адміністративного позову копією довідки Центрального архіву Міністерства оборони вх.№ 68 від 09 лютого 2004 року.

Згідно копії архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 01 березня 2004 року, позивач з 21 серпня 1968 року проходив строкову службу в складі 1 комендатури аеродромі Пардубіце (ЧРСР), а з жовтня на аеродромі Гродчани (ЧРСР).

Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 17 січня 2005 року згідно постанови Кабінету Міністрів України №63 від 08 лютого 1994 року "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"", пільги передбачені вказаним вище законом, зокрема в частині встановлення статусу учасника бойових дій поширюються на особовий склад з`єднань і частин, що перебували на території Чехословаччини і приймали участь в подіях 1968 року з 20 серпня 1968 року по 01 січня 1969 року.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 . Полонський районний військовий комісаріат листом від 04 жовтня 2017 року повідомив позивача, що згідно протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій №7 від 13 вересня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.

Оцінюючи такі дії відповідача, суд враховує наступне.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, та сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон №3551-XII).

У відповідності до абз.1 п.2 ч.1 ст.6 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Постановою Кабінету Міністрів України №63 від 08 лютого 1994 року "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( надалі Постанова КМ України №63), затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та ocіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території.

Вказаний перелік включає 24 держави і низку територій колишнього CPCР. Відповідно до вказаної постанови Kабінету Mіністрів України в переліку держав і періодів бойових дій на їх території є Чехословаччина з вказаним періодом бойових дій: 20 серпня 1968 року - 01 січня 1969 року.

Оскільки, позивач проходив військову службу в складі військ Радянської Армії ( в/ч-п/п 92069), в період з 21 серпня 1968 року по червень 1969 року на території ЧРСР, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог абз.1 п.2 ч.1 ст.6 Закону №3551-XII, та постанови Кабінету Міністрів України №63 року протиправно відмовлено у надані статусу учасника бойових дій.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправною відмову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання його учасником бойових дій , оформлену протоколом №7 від 13 вересня 2017 року необхідно задовольнити в повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та письмових доказів по справі, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у визнанні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) учасником бойових дій, оформлену протоколом №7 від 13 вересня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 28 грудня 2017 року .

Головуючий суддя /підпис/ О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук