Справа № 234/3891/17
Суддя: Марченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/3891/17
Провадження № 2-а/234/186/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

судді Марченко Л.М.,

розглянувши у скороченому провадженні у м.Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ у м.Краматорську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Дана справа розглянута судом на підставі ст.183-2 ч.1 п.2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Згідно позову, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внутрішньо переміщеною особою та з 01.08.2014 року перебуває на обліку в УПФУ у м.Краматорську, де отримувала пенсію за віком шляхом перерахування її на картковий рахунок, відкритий у відділенні Ощадбанку у м.Краматорську. Однак починаючи з листопада 2016 року пенсія перестала надходити, у зв'язку з перевіркою інспектором Краматорського УПСЗН фактичного місця проживання та вирішення питання комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконкому Краматорської міської ради щодо відновлення виплати пенсії відповідно до постанови КМУ від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». 14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії та представила копію оновленої довідки при взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.10.2016 року №. Однак протягом тривалого часу виплата їй пенсії поновлена не була, у зв'язку з чим позивачка була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка просить суд визнати дії УПФУ у м.Краматорську в частині припинення виплати їй пенсії протиправними та зобов'язати відповідача поновити виплату їй пенсії за віком з листопада 2016 року.

Відповідач УПФУ у м.Краматорську в особі в.о.начальника управління Макаренко Л.В. позов не визнав та надав письмові заперечення, згідно яким зазначив, що з 01.08.2014 року ОСОБА_1 узята на облік в УПФУ у м.Краматорську як внутрішньо переміщена особа на підставі довідки від 21.11.2014 року №1426/6687. Її пенсійна справа з УПФУ в Лутугінському районі Луганської області передана не була, у зв'язку з чим взяття та облік та виплата пенсії проводились по матеріалам електронної пенсійної справи. На підставі ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» рішенням УПСЗН Краматорської міської ради у зв'язку з тривалою відсутністю (понад 60 днів) внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання, довідку від 21.11.2014 року №1426/6687 було скасовано, про що повідомлено на адресу УПФУ у м.Краматорську листом від 07.11.2016 року №01-08/15326. За вказаних обставин УПФУ у м.Краматорську з 01.11.2016 року припинило виплату пенсії ОСОБА_1 14.06.2016 року набрала чинності постанова КМУ №265 від 08.06.2016 року, відповідно якій рішення щодо призначення (відновлення) пенсій органами Пенсійного фонду України можуть прийматися на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених виконавчими органами місцевих рад. 14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про поновлення виплати пенсії та надала копію оновленої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.10.2016 року №. Управлінням на адресу Комісії був направлений список від 15.11.2016 року №111/2, в якому зазначені дані для перевірки фактичного місяця проживання позивачки. На підставі отриманого витягу з протоколу Комісії від 06.04.2017 року №43 управлінням Пенсійного фонду у м.Краматорську було прийняте рішення про призначення (відновлення) виплати пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з чим виплату пенсії за період з 01.11.2016 року по 31.05.2017 року поновлено. Виплату заборгованості за вказаний період в сумі 33757,71 грн. позивачка ОСОБА_1 отримує 05.06.2017 року разом з пенсією за червень 2017 року. З огляду на вказане, відповідач вважає, що управлінням не було допущено порушень при здійсненні владних повноважень відносно позивачки, у зв'язку з чим в задоволенні її позову просить відмовити.

Суд, дослідивши доводи позову та заперечень, надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у м.Лутугіне Луганської області (а.с.9-10) перемістилася з тимчасово окупованої території до м.Краматорська Донецької області вул.Калініна, 135, де 21.11.2014 року була узята на облік внутрішньо переміщених осіб відповідно до довідки Краматорського УПСЗН №1426/6687 (а.с.1, 22)

Згідно копії пенсійного посвідчення та довідки (а.с.12), ОСОБА_1 з березня 2014 року отримує пенсію за віком. На обліку в УПФУ у м.Краматорську позивачка перебуває та пенсію отримує з 01.08.2014 року по матеріалам електронної пенсійної справи (а.с.21) шляхом її перерахування на картковий рахунок у відділенні Ощадбанку (а.с.14-15).

Згідно п.6 постанови КМУ від 01.10.2014 року №509 (із змінами) довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 Закону України від 20.10.2014 року №1706-VІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону місцевий орган виконавчої влади відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п.7 ч.8 ст.11 вказаного Закону місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень забезпечують внесення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення відомостей про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у тому числі місце її фактичного перебування, та про надані такій особі послуги.

Згідно п.3 ч.1 ст.12 вказаного Закону підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Як вбачається із заперечень відповідача УПФУ у м.Краматорську, він отримав лист УПСЗН Краматорської міської ради від 07.11.2016 року №01-08/15326, яким повідомлялося, що довідка про взяття ОСОБА_1 на облік внутрішньо переміщених осіб від 21.11.2014 року №1426/6687 скасована через тривалу відсутність (понад 60 днів) вказаної особи за місцем проживання, що дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. На підставі наведеного з 01.11.2016 року управлінням Пенсійного фонду України у м.Краматорську виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи ) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб'єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення ( перерахунку ) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Згідно ст.49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

З огляду на положення ч.1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Рішення управління про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 не обґрунтоване посиланням на жодну із вказаних підстав, а посилання відповідача на постанову КМУ №365 від 08.06.2016 року та п.17 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, як на підставу для припинення виплати пенсії є протиправним, з огляду на те, що цей документ є підзаконним нормативним актом.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно припинив позивачці ОСОБА_1 виплату пенсії, а отже право на пенсію останньої підлягає захисту та поновленню, а позовні вимоги задоволенню.

Із заперечень відповідача встановлено, що 14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до УПФУ у м.Краматорську про поновлення виплати їй пенсії, надавши копію оновленої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 12.10.2016 року №.

Управлінням на адресу Комісії був направлений список від 15.11.2016 року №111/2, в якому зазначені дані для перевірки фактичного місяця проживання позивачки.

На підставі отриманого витягу з протоколу Комісії від 06.04.2017 року №43 управлінням Пенсійного фонду у м.Краматорську було прийняте рішення про призначення (відновлення) виплати пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з чим виплату пенсії за період з 01.11.2016 року по 31.05.2017 року поновлено. Виплату заборгованості за вказаний період в сумі 33757,71 грн. позивачка ОСОБА_1 отримує 05.06.2017 року разом з пенсією за червень 2017 року. (а.с.21-24)

З огляду на вказане слід зазначити, що незважаючи на звернення ОСОБА_1 до відповідача 14.11.2016 року із заявою про поновлення виплати пенсії та надання оновленої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, протягом тривалого часу, зокрема на момент подачі нею позову до суду 11.03.2017 року (а.с.16), виплату пенсії їй відновлено не було, а також до цього часу заборгованість з пенсії не виплачена, а лише запланована на 05.06.2017 року.

Враховуючи те, що на момент прийняття судом рішення права позивачки повного поновлення не набули, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При зверненні з позовом до суду позивачкою ОСОБА_1 судовий збір не оплачувався, за заявою позивачки ухвалою суду від 04.04.2017 року сплату судового збору було відстрочено на строк до ухвалення рішення у справі (а.с.19).

Відповідно до ст.94 ч.1 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Законом України №1491-VІІІ від 07.09.2016 року були внесені зміни до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності з 01.01.2017 року, якими Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ст.94 КАС України, у зв'язку з прийняттям рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати покладають на суб'єкта владних повноважень. У зв'язку з тим, що останній звільнений законом від сплати судового збору, то судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4-15,159-163,183-2, 185-186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії та рішення управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про припинення з 01.11.2016 року нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.11.2016 року.

На постанову суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Л.М.Марченко