Справа № 2-а-4001/2010
Суддя: Андрощук Є. М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-4001/10

08 листопада 2010 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Андрощук Є.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі про визнання дій незаконними та стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни,

встановив:

22.10.2010 року позивач звернувсь в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про визнання дій відповідача незаконними та стягнення недоплаченої надбавки до пенсії за 2010 рік, а також зобов»язання проводити нарахування та виплату вказаної надбавки в подальшому. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що є дитиною війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому в силу ст. 6 вищезазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку відповідач в добровільному порядку у повному обсязі не виплачує.

Ухвалою судді Старокостянтинівського районного суду від 25 жовтня 2010 року позовні вимоги про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни за період з 01 січня 2010 року по 21 квітня 2010 року включно залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач є громадянином України та станом на 02.09.1945 року було менше 18 років.

Зазначені обставини стверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними позивачки та відповідною довідкою.

В силу ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, та статтею 111 встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік,, щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

З цього часу відновили свою дію положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ.

Законом України від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,, було внесено зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни". Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

З цього часу знову відновили свою дію положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ.

У 2009 та 2010 роках (на дату ухвалення судового рішення) стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ діяла в редакції 2004 року і будь-які зміни до неї не вносились.

Отже, нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії на дату ухвалення судового рішення повинна здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ.

Тому, позивач за період з 22 квітня 2010 року по 8 листопада 2010 року включно має право на отримання надбавки до пенсії, як дитина війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії, виплат допомоги дітям війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

З огляду на викладене, при нарахуванні та виплаті позивачу підвищення до пенсії як дитині війни підлягає застосуванню мінімальна пенсія за віком встановлена ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, не вбачається підстав для зобов»язання відповідача здійснювати в подальшому виплату позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, оскільки наперед невідомо чи будуть рішення, дії чи бездіяльність відповідача неправомірними.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 94, 183-2 КАС України, ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058- IV Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі по невиплаті ОСОБА_1 у розмірі встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з 22 квітня 2010 року по 8 листопада 2010 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням права на підвищення пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 квітня 2010 року по 8 листопада 2010 року включно з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 03 грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського адміністративного апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя