Справа № 129/3358/17
Суддя: Ковчежнюк В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/3358/17
Провадження по справі № 2-а/129/252/2017
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2017 року місто Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Ковчежнюк В. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до начальника СРПП № 3 Гайсинського ВПГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу,

Установив:

13.12.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання дій начальника СРПП № 3 Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_2 неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу.

Ухвалою від 14.12.2017 р. позовну заяву залишено без руху, оскільки в ній

не зазначено адреси відповідача, дії та рішення якого оскаржуються, та не долучено доказу про сплату судового збору в сумі 640,00 грн.

22.12.2017 р. позивач на виконання вимог ухвали від 14.12.2017 р. подав заяву, в якій вказав адресу відповідача, проте платіжного документу про сплату 640,00 грн. судового збору не надав з посиланням на ч. 4 ст. 288 КУпАП, висновок Верховного Суду України по справі № 298/1232/15-а від 31.01.2017 р. і п. 2 Постанови Пленуму ВАС України «Про практику застосування адміністративними судами положень ЗУ від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015р., з яких, на його думку, виплаває відсутність підстав для сплати судового збору за подання до суду його позову.

Позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню з таких міркувань.

За п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП оскарження до суду постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями встановленими КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 87 КАС України в редакції до 15.12.2017 р. і ч. 2 ст. 132 КАС України в новій редакції розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., чинним з 01.11.2011 р.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судовий збір» судовим збором є збір, що справляється на всій території України за, зокрема, подання заяв, скарг до суду.

Згідно зі ст. 2, 3 Декрету КМУ «Про державне мито» від 21.01.1993 р. № 7-93 з 01.11.2011 р. позовні заяви об`єктами справляння державного мита не являються, а встановлені цим Декретом ставки державного мита передбачені лише для видачі документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 4 цього Закону за зверненням фізичної особи до суду з адміністративним позовом немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду, тобто 640 грн. в 2017 р.

Зі змісту ЗУ «По судовий збір» № 3674-VI і Декрету КМУ «Про державне мито» № 7-93 від 21.01.1993 р. видно, що судовий збір і державне мито є різними, а не тотожними правовими поняттями, а тому підміняти їх одне одним неприпустимо незалежно від подібності їх економічної суті як платежу до бюджету.

Ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік випадків, коли судовий збір не справляється, ст. 5 цього Закону визначено пільги щодо сплати судового збору, в даних переліках відсутній пункт про звернення фізичної особи до суду з адміністративним позовом немайнового характеру, а документа про існування підстав для звільнення від його сплати позивач не надав.

З цих мотивів не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на ч. 4 ст. 288 КУпАП як на підставу звільнення його від сплати судового збору, оскільки цією нормою визначено випадки звільнення фізичної особи від сплати державного мита, а не судового збору, норма про обовязкову сплату якого прийнята пізніше і підлягає застосуванню в даний час відповідно до ч. 1 ст.58 Конституції України; у цьому звязку ч.4 ст. 288 КУпАП не підлягає застосуванню з 01.11.2011 р., оскільки з цієї дати перестала бути елементом порядку оскарження до суду постанови про накладення адміністративного стягнення.

Тому позивач за подання адміністративного позову про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного штрафу повинен сплатити судовий збір в розмірі, встановленому п.1 ч. 3 ст. 4 даного Закону, тобто 640 грн.

Відповідно до п. 12 розділу VII Перехідних положень чинної з 15.12.2017 р. нової редакції КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Згідно зі ст. 242 КАС Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не Верховного Суду України, а тому посилання позивача на висновок Верховного Суду України в справі № 298/1232/15-а від 31.01.2017 р. до уваги не береться.

Оскільки чинна з 15.12.2017 нова редакція КАС України не передбачає обовязкового застосування Постанов Пленуму ВАС України, а за ч.1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, то п. 2 Постанови Пленуму ВАС України «Про практику застосування адміністративними судами положень ЗУ від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015р.України, не носить зобовязального характеру та до уваги також не береться.

Керуючись ч.4 ст. 169 КАС України,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника СРПП № 3 Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу визнати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя :