Справа № 639/6580/17
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/6580/17
Провадження №2-а/639/172/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

В своєму позові позивач просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 07.07.2017 року № 14 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення і зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок і виплату з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати ОСОБА_1 в подальшому раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області 23.06.2017 року № 04-50/342 та № 04-50/343, починаючи з моменту звернення за отриманням щомісячного довічного грошового утримання судді, а саме з 10.10.2016 р., без обмеження його граничного розміру.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона працювала на посаді судді Фрунзенського райсуду м. Харкова з 22.06.1987 року по час відрахування зі штату суду з 30.09.2016 року, на підставі постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-УІІІ, у зв'язку з прийняттям її відставки, у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, оскільки на цей час стаж її роботи на посаді судді становив понад 20 років, про що було видано наказ № 02-03/74 від 30.09.2016 року по Фрунзенському райсуду м. Харкова.

На підставі вищезазначеного відповідачем 10.10.2016 року було призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, про перерахунок якого, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення 03.07.2017 року, вона звернулась із заявою до відповідача, згідно довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області 23.06.2017 року № 04-50/342 та № 04-50/343.

Дану заяву відповідачем було розглянуто та прийнято рішення від 07.07.2017 року № 14 про відмову позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з тих підстав, що в суддівську винагороду, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання судді, не враховується матеріальна допомога.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

28 листопада 2017 року від Шевченківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що позивач звернулась до управління 03.07.2017 року з заявою щодо перерахунку щомісячного грошового утримання. До заяви було додано Довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-50/343 від 23.06.2017 року за грудень 2016 року та Довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 04-50/342 від 23.06.2017 року за жовтень 2016 року, видана Територіальним управлінням державної судової адміністрації України у Харківській області відділом планово-фінансової діяльності, обліку та звітності, в яких зазначалася також матеріальна допомога на оздоровлення.

Згідно ч. 2 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-УІ, від 07.07.2010 року суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена даною статтею, на думку відповідача, підстав для врахування її в заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання немає.

Позивач,ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність.

Представник Шевченківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова в судове засідання також не з'явився, в запереченнях просив суд розглянути справу за відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач у період з 22.06.1987 року по 30.09.2016 року працювала на посаді судді Фрунзенського районного суду м. Харкова. (а.с. 10-12)

Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515 VIII та відповідно до наказу голови Фрунзенського райсуду м. Харкова від 30.09.2016 року № 02-03/74 звільнено з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку.

Тобто, позивач із жовтня 2016 року є суддею у відставці та перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова.

Рішенням Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 07.07.2017 року № 14 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно положень ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв'язку із відсутністю правових підстав.

Підставою для прийняття даного рішення відповідачем явилося те, що аналіз наданих 03.07. 2017 року позивачем заяви та довідок про суддівську винагороду виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області 23.06.2017 року № 04-50/342 та № 04-50/343, показує, що перерахунок довічного грошового утримання провести неможливо, оскільки не передбачено включення 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки згідно ст. 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 частини 5 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п.2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що за змістом статті 126 Конституції України положення ч.3ст. 11 Закону України «Про статус суддів» у взаємозв'язку з ч.8 ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

В п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів».

Згідно з ч.1 ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- УІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-УІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

До того ж, відповідно до п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, й виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ з урахуванням норм рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З положень Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до наявних в матеріалах справи довідок Територіального Управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 04-50/555 від 04.10.2016 року та № 04-50/343 від 23.06.2017 року, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення включена в оподатковуваний дохід судді з якого були сплачені страхові внески, зокрема і на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, входить до фонду оплати його праці, тобто є складовою винагороди судді.

Крім того, згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведений правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, яка виплачувалася позивачу і з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу суддівської винагороди, з якого обчислюється пенсія, а тому у відповідача відсутні правові підстави для відмови позивачеві у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

У Рекомендації Комітету Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Таким чином, посилання відповідача на те, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якими матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди суд до уваги не приймає, а тому вважає за необхідне врахувати її при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Частиною 2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчисляється з дня, коли особа, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є відмова відповідача у перерахуванні та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, яка викладена у рішенні управління від 07.07.2017 року № 14.

Таким чином, суд вважає, що про порушення свого права позивач дізналася після прийняття рішення відповідачем, вказаного вище, із адміністративним позовом позивач звернулася до суду 03.11.2017 року, тобто в межах строку для звернення до суду.

З урахуванням викладеного, адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 2, 5, 8, 9, 14, 72-79, 122,139, 245, 246 КАС України, ст. ст. 8, 19, 22, 47, 48, 64, 92, 126, 130 Конституції України, ст. ст. 133, 135, 136, 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 26, 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 07.07.2017 року № 14 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок і виплату з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати в подальшому раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області 23.06.2017 року № 04-50/342 та № 04-50/343, починаючи з моменту звернення за отриманням щомісячного довічного грошового утримання судді, а саме з 10.10.2016 р., без обмеження його граничного розміру.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.12.2017 року.

Головуючий В.В. Труханович