Справа № 2а-8330/10/1370
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11580/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,

суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря Андрушківа І. Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 2а-8330/10/1370 (постанова ухвалена о 12:56 год. у м. Львові судом у складі головуючого судді Качур Р. П., повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2017 року) за адміністративним позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Львівський відділ реєстраційно - екзаменаційнної роботи ОСОБА_3 України у Львівській області,

ВСТАНОВИВ:

Залізнична об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів в розмірі 71700 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що в порушення вимог статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_2 здійснила першу реєстрацію трьох транспортних засобів без сплати податку з власників транспортних засобів, а відтак такий податок підлягає стягненню в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити його позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, хоча їх належним чином повідомлено про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за ОСОБА_2 30 липня 2009 року здійснено першу реєстрацію транспортного засобу марки CITROEN, модель JUMPY, державний номерний знак BC 0982 AB, 2003 року випуску, а 23 вересня 2009 року - першу реєстрацію транспортних засобів марки MERCEDES BENZ, модель SPRINTER, державний номерний знак BC 3872 BA, 1997 року випуску та MERCEDES BENZ, модель VITO, державний номерний знак BC 543 ЗАТ, 1999 року випуску.

Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягала сплаті за таку реєстрацію становила 71700.00 грн.

Відповідно до листа Державної податкової інспекції у Залізничному районі від 10 вересня 2010 року № 24315/10/19-023/1057 надходжень сум податку з власників транспортних засобів за вказані вище транспортні засоби в місцевий бюджет від відповідача не було, тому Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаного податку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів та не наведено обгрунтованих підстав для стягнення зазначеного податку з відповідача в судовому порядку.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частинами четвертою та шостою статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до органу ВРЕР заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами.

Як видно з матеріалів справи із заявами до Львівського ВРЕР УДАІ про проведення державної реєстрації транспортних засобів відповідач не зверталася і таких не підписувала. Крім того, вона не подавала жодних документів, що посвідчують її особу (паспорт громадянина України чи будь-які інші документи). Таким чином, відповідач не вчиняла жодних дій, пов'язаних з реєстрацією вказаних вище транспортних засобів.

Вказані обставини підтверджуються постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі № 2а-1308/11/1370 (яка набрала законної сили), згідно з якою визнано протиправними дії управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо реєстрації вказаних вище транспортних засобів.

З огляду на викладене, позивачем не надано доказів того, що відповідач виступала платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а відповідно вона не повинна сплачувати такий податок.

Вказаний висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 2а-8330/10/1370 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 28 грудня 2017 року.