Справа № 2а/1570/5160/2011     
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/5160/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів» (вул. 60 років Жовтня, 166 с. Кулевча, Саратський район, Одеська область) до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби (правонаступник Арцизька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Інтернаціональна 8, м. Арциз, Одеська область) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів» (вул. 60 років Жовтня, 166 с. Кулевча, Саратський район, Одеська область) до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби (правонаступник Арцизька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Інтернаціональна 8, м. Арциз, Одеська область) про скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 29.12.2010 року по 10.02.2011 року Саратською МДПІ проведено планову виїзну документальну перевірку ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктівз питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 30.09.2011 року.

За результатами перевірки було складено акт № 950/2300/00955437 від 17.02.2011 року, у висновках якого відображено, зокрема, порушення позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, внаслідок чого занижено податок на прибуток всього у сумі 110 472,00 грн. та пп.пп. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 80 230,00 грн. На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 11.03.2011 року про визначення ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктівподаткового зобов'язання з податку на прибуток у сумі: 110 472,00 грн. - основний платіж та 27 618,00 грн. - штрафні санкції; № 0 від 11.03.2011 року про визначення ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі: 80 230,00 грн. - основний платіж та 20 058,00 грн. - штрафні санкції.

Позивач вважає необґрунтованими висновки, викладені у акті перевірки № 950/2300/00955437 від 17.02.2011 року, а прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення від 11.03.2011 року № 0 та № НОМЕР_1 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат за перевіряємий період по господарським операціям з підприємством з іноземними інвестиціями (далі ПІІ) Обєднана елеваторна компанія, з його боку відсутні порушення вимог Законів України Про оподаткування прибутку підприємствта Про податок на додану вартість.

Представник позивача у судове засідання не зявився через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження (т.6 а.с.206) .

Представник відповідача у судове засідання не зявився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (т. 1 а.с. 199-201), наполягав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначив, що в ході проведення перевірки ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 30.09.2011 року було встановлено, що підприємством в порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств до складу валових витрат віднесено вартість послуг консультаційно-сервісного обслуговування підприємницької, фінансової, адміністративно-господарської, корпоративної та іншої діяльності, отриманих від ПІІ Обєднана елеваторна компанія, без доведення їх подальшого використання у власній господарській діяльності, в результаті чого завищено суму валових витрат на 441 888,00 грн. та як наслідок занижено податок на прибуток всього у сумі 110 472,00 грн., у тому числі: за 4 квартал 2009 року в сумі 25 875,00 грн., 1 квартал 2010 року 25 875,00 грн., 2 квартал 2010 року 28 168.00 грн., 3 квартал 2010 року 30 554,00 грн. Крім того, ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів в порушення пп.пп. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у грудні 2009 року, лютому 2010 року, квітні 2010 року, червні-серпні 2010 року незаконно віднесено суму ПДВ, сплачену підприємством при придбанні у ПП Обєднана елеваторна компанія вищезазначених послуг, в результаті чого було занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 80 230,00 грн., у тому числі по періодах: грудень 2009 року 20 700,00 грн., лютий 2010 року 13 800,00 грн., квітень 2010 року 6 900,00 грн., червень 2010 року 22 534,00 грн., липень 2010 року 8 148,00 грн., серпень 2010 року 8 148,00 грн.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктівбуло зареєстровано 13.01.1998 року Саратською районною державною адміністрацією, перереєстровано 19.12.2011 року в приватне акціонерне товариство Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів, . (т. 2 а.с. 100-103). Підприємство знаходиться на обліку платників податків у Саратській МДПІ.

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами господарської діяльності позивача за КВЕД є: оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, олією, тваринним маслом та жирами; виробництво продуктів борошномельно-крупяної промисловості; діяльність автомобільного вантажного транспорту; складське господарство; здавання в оренду власного нерухомого майна (т. 6 а.с. 30-46).

В період з 29.12.2010 року по 10.02.2011 року відповідно до плану-графіку проведення Саратською МДПІ планових виїзних перевірок субєктів господарювання та на підставі наказу № 24 від 28.01.2010 року Про продовження терміну проведення планової документальної перевірки, направлень на перевірку № 407 від 29.12.2010 року та № 11 від 28.01.2010 року фахівцями Саратської МДПІ ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проведено планову виїзну документальну перевірку ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктівз питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 30.09.2011 року.

За результатами перевірки відповідач склав акт №950/2300/00955437 від 17.02.2011 р. (т.1 а.с.11-46). в якому зафіксовані порушення позивачем:

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, внаслідок чого занижено податок на прибуток всього у сумі 110 472,00 грн. та пп.пп. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 80 230,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 11.03.2011 року про визначення ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктівподаткового зобов'язання з податку на прибуток у сумі: 110 472,00 грн. - основний платіж та 27 618,00 грн. - штрафні санкції; № 0 від 11.03.2011 року про визначення ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктівподаткового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі: 80 230,00 грн. - основний платіж та 20 058,00 грн. - штрафні санкції (т.1 а.с. 47-48).

Суд встановив, що 05.01.2004 року між ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів(замовник) та ПІІ Обєднана елеваторна компанія(виконавець) був укладений договір консультаційно-сервісного обслуговування № 19/04-с, за яким виконавець зобовязувався здійснювати консультаційно-сервісне обслуговування підприємницької, фінансової, адміністративно-господарської, корпоративної та іншої діяльності замовника, а замовник зобовязувався оплатити зазначені послуги (т. 1 а.с. 50-51).

Відповідно п. 2.1 цього договору консультаційно-сервісне обслуговування діяльності замовника здійснюється виконавцем шляхом надання усних і письмових консультацій, підготовки проектів, оглядів, аналітичних матеріалів, формування баз даних, організації впровадження нових методів і технологій управління та виробництва, проведення робіт, представництва інтересів замовника перед третіми особами та в іншій, узгодженій сторонами формі.

Про виконання зобовязань по договору № 19/04-с від 05.01.2004 між сторонами було складено акти надання послуг: № 286 від 30.10.2009 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 313 від 30.11.2009 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 395 від 30.12.2009 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 13 від 31.01.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 40 від 26.02.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 67 від 31.03.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 94 від 30.04.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 148 від 31.05.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 34 500,00 грн., сума ПДВ 6 900,00 грн.; № 178 від 30.06.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 43 672,78 грн., сума ПДВ 8 734,56 грн.; № 204 від 30.07.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 40 738,33 грн., сума ПДВ 8 147,67 грн.; № 256 від 31.08.2010 року вартість послуг згідно якого склала 40 738,33 грн., сума ПДВ 8 147,67 грн., від 30.09.2010 року, вартість послуг згідно якого склала 40 738,33 грн., сума ПДВ 8 147,67 грн. (т. 1 а.с. 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 88, 89).

ПІІ Обєднана елеваторна компаніябули видані на імя ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктіввідповідні податкові накладні № 300 від 30.10.2009 року, № 327 від 30.11.2009 року, № 356 від 30.12.2009 року, № 29.01.2010 року, № 40 від 26.02.2010 року, № 68 від 31.03.2010 року, № 98 від 30.04.2010 року, № 152 від 31.05.2010 року, № 183 від 30.06.2010 року, № 214 від 30.07.2010 року, № 278 від 31.08.2010 року (т. 1 а.с. 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87).

За наслідками виконання зазначеного договору ВАТ Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів включило до податкового кредиту згідно декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2009 року серпень 2010 року суму ПДВ у загальному розмірі 80 230,00 грн. та до податкових декларацій з податку на прибуток за 4 квартал 2009 року, 1, 2, 3 квартали 2010 року суму валових витрат з придбання послуг у розмірі 110 472,00 грн. (т. 2 а.с. 5-63).

Правовідносини, що виникли станом на час виникнення спірних правовідносин (17.12.2011 р. на дату складання акту перевірки) у звязку з формуванням платником валових витрат та податкового кредиту, визначення податку на прибуток і податку на додану вартість, регулюються ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємстввід 28.12.1994 року № 334/94-ВР (далі Закон України № 334/94-ВР) та ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість№168/97-ВР від 03.04.1997 року (далі Закон України №168/97-ВР).

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст.5 Закону України № 334/94-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбанням електричної енергії (включаючи реактивну) з урахування обмежень установлених пунктами 5.3 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону України № 334/94-ВР визначено, що не належить до складу валових витрат будь-які витрати не підтверджені відповідними розрахунковими платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п. 5.11 ст. 5 цього Закону установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України № 168-97/ВР, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку: придбання (будівництвом, спорудженням основних фондів (основних засобів у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподаткування операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не належать включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтвердженні податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

У свою чергу фінансова, податкова , статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та звітність в Україні від 16.07.99 № 996-XIV бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємствами. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, які використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ст. 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Відповідно до п. 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади.

При цьому жодним нормативно-правовим актом не затверджено форми бланку акту надання послуг, крім законодавчо встановленого мінімуму обовязкових реквізитів встановлених ст.9 Закону України № 996-XIV для первинних та зведених облікових документів назва документа (форми), дата і місце складання назва підприємства від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що незначні недоліки в заповненні актів, носять оціночний характер та не є підставою для висновку про позбавленні юридичної сили і доказовості зазначеного первинного документа щодо наданих позивачу послуг, оскільки в силу відсутності визначення поняття «податковий облік» в чинному законодавстві на момент спірних правовідносин та з точки зору пп.1.2.3 Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в банках України, в якому зазначено, що податковий облік ведеться з метою накопичення даних про валові доходи та валові витрати відповідно до законодавства України і використовується для складання податкової звітності, форма правила порядок і термін подання якої визначаються ДПАУ, та при цьому як зазначено у цьому пункті Положення зміни в податковому обліку не впливають на фінансовий облік фінансовий (бухгалтерський) та податковий облік це різні поняття. Відповідно недотримання вимог, що предявляються до оформлення первинного документа в бухгалтерському обліку, не може бути підставою для прийняття рішення про виключення суми зі складу валових витрат та податкового кредиту.

Таким чином, суд робить висновок, що аналіз зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що обовязковою умовою виникнення у платника права на формування своїх даних податкового обліку є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподаткованих операціях встановлення звязку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Позивач стверджував, що він придбав послуги у ПП «Обєднана елеваторна компанія», яке має усі фізичні та технічні можливості для надання послуг з консультативно сервісного обслуговування діяльності позивача було обумовлено підтриманням конкурентного становища ПАТ «Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів» на ринку зерна, запобіганням можливих негативних ризиків під час господарської діяльності, що приводять до матеріальних збитків.

Крім того позивач зазначив, що за результатами господарської діяльності під час якої ПАТ «Кулєвчанський комбінат хлібопродуктів» користувалося послугами ПП «Обєднана елеваторна компанія» товариство отримало валовий дохід зокрема у 2009 р. 6804135,00 грн. за 9 місяців 2010 року 213792,00 грн.

Відповідач до судового засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений, жодних заперечень та спростувань даної обставини не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, доводи відповідача про використання послуг не за призначенням , тобто не в господарській діяльності позивача є не обґрунтованими.

Таким чином, суд робить висновок, що прийняті відповідачем податкові повідомлення рішення належать до скасування, оскільки вони прийнятті без врахування той обставини.

Продовж судового розгляду відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень рішень .

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст 6, 14, 90, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення рішення № 0 та № від 11.03.2011 року.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до частини другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи , якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної постанови суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.Я. Бойко

.