Справа № 426/23288/17
Суддя: Половинка В. О.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

02 січня 2018 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі №426/23288/17

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №644262 від 21.12.2017 року.

Ухвалою судді від 14 грудня 2017 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою і судове засідання призначено на 26.12.2017 на 9 годину, відповідачу направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Сторони в судове засідання 26.12.2017 року не з'явилися.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.10 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року (пп.22-29) право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов'язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

До того ж, відповідно до ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких приорітетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність справи або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Положеннями ч.4 ст.12 КАС України визначено коло справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Нормами ч.4 ст.257 КАС України визначено коло справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

Параграфом 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАСУ визначається, що розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (ст.286 КАС України) віднесено до категорії термінових адміністративних справ.

З огляду на предмет позову дана справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного судом прийнято рішення про те, що справа підлягає подальшому розгляду згідно КАС України в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони у справі були повідомлені належним чином відповідно до ст.268 КАСУ.

Позивач в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач також в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Його неявка відповідно до ч.3 ст. 268 КАСУ не перешкоджає розгляду справи.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи ті обставини, що позивачем отримана оскаржувана постанова поштою 5 грудня 2017 року, суд вважає, що позивачем не порушені строки оскарження цієї постанови.

Судом встановлено, що 21.11.2017 року, відповідачем по справі була винесена постанова серії АР № 644262, в якій вказано, що 21.11.2017 року об 11 годині в м. Харків пр. Московський, 96 водій виїхав на трамвайну колію, розташованою на одному рівні з проїзною частиною для нерейкового ТЗ при наявності дорожнього знаку 3.16, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 с. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку з чим ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 с. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с.3)

Позивач не згоден з винесеною постановою, вважає її необґрунтованою та незаконною.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган / посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більш того, ст. 73 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Із наявних у суду матеріалів, копії постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається сукупності доказів, пояснень свідків, матеріалів фото-кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Тому з цих підстав обґрунтованості ухваленого рішення не вбачається.

Відповідачем по справі не враховані положення ст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення.

У зв'язку з тим, що відповідач не з'явився у судове засідання та не надав суду письмових заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються , суд згідно ч.5 ст. 77 КАС України вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,72-77, 241-246, 268, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Cкасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №644262 від 21.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 с. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка