Справа № 199/3183/17
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3183/17
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 РПП БПОП ГУНП НП в Полтавській області Кобель Володимира Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №216427 від 19 квітня 2017 року.

Свою позовну вимогу мотивує тим, що 19 квітня 2017 року відповідачем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №216427 від 19 квітня 2017 року та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., у зв'язку з тим, що позивач 19 квітня 2017 року близько 21 години 38 хвилин на автомобілі DAF XF 105.400 д.н. НОМЕР_2. рухався по регіональній дорозі Р-52 (Дніпропетровськ - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка) в напрямку міста Решетилівка. Рухався зі швидкістю по відрізку автодороги, що територіально знаходилась в районі 109 км вказаної автодороги, був завантажений добривами чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України, а саме: «За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2.6 м, фактичну масу понад 40 т.».

З винесеною постановою не згоден, оскільки мав відповідні бухгалтерські документи на перевезення зазначеного вантажу, які були надані відповідачу, перевищення ваги автомобіля не було, крім того зазначає, що відповідачем при складанні постанови було порушено порядок розгляду адміністративної справи, йому не було роз'яснено будь яких його процесуальних прав як правопорушника, також позивач вважає відповідач не законно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, та відповідач позбавив його можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, та вважає, що відповідачем було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 19 квітня 2017 року відповідачем щодо позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі за те, що останній, керуючи транспортним засобом ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 19.04.2017 року о 21.38 годин на 109 км автодороги Кобеляки- Царичанка перевозив вантаж, вага якого перевищує 40 тонн, чим порушив п. 22.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду справи, відповідач притягнутий до відповідальності за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 1321 КУаП України порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки відповідачем, не надано доказів правомірності свого рішення, ухвала по витребування доказів відповідачем проігнорована, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови є обґрунтованими, а постанова серії АР №216427 по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають з наступних підстав.

Позивач стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (29.09.2016 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Враховуючи вище викладене, суд вважає відмовити позивачу в частині позовних вимог щодо визнання противоправними дій суб'єкта владних повноважень в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 РПП БПОП ГУНП НП в Полтавській області Кобель Володимира Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2017 року серії АР №216427 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. на ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП, винесену інспектором взводу №2 роти №3 РПП БПОП ГУНП НП в Полтавській області Кобель Володимиром Вікторовичем, закрити провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: