Справа № 810/2690/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року № 810/2690/17

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суддя Виноградова О.І.,

при секретарі судового засідання Піддубний Д.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради до Управління державної казначейської служби України у м. Ірпені Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

4 серпня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради (далі - позивач) з позовом до Управління державної казначейської служби України у м. Ірпені Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо непроведення видатків по незахищеним статтям позивача;

- зобов'язання відповідача відновити проведення платежів по незахищеним статтям позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 р. зупинено провадження у даній адміністративній справі у зв'язку з витребуванням додаткових доказів.

Ухвалою названого суду від 21 грудня 2017 р. поновлено провадження у справі та призначено справу на цей же день.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 2 лютого 2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва винесено рішення у справі № 761/25344/15-а, яким стягнуто з позивача на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця") витрати по перевезенню залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 липня по 31 грудня 2014 р. в сумі 944 959 грн 21 коп. та стягнуто судовий збір у сумі 551 грн 20 коп. 9 лютого 2017 р. судом було видано виконавчий лист № 761/25344/15-а (далі - виконавчий лист № 761/25344/15-а), який з 24 березня 2017 р. перебуває на виконанні у відповідача. З метою стягнення визначеної у виконавчому листі заборгованості, з 28 березня 2017 р. відповідачем не проводилися видатки по незахищеним статтям позивача. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить відновити проведення названих платежів.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що видатки по незахищеним статтям позивача ним не проводилися з метою забезпечення виконання судового рішення. Стверджував, що дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 5 червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI) не поширюється на рішення суду, стягувачем за яким є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. Зазначив, що оскільки стягувач - ПАТ "Українська залізниця", який є державним підприємством та знаходиться у сфері управління Міністерства інфраструктури України, норми Закону № 4901-VI не застосовуються в даному випадку і виконання судового рішення здійснюється відповідно до вимог Порядку до повного його виконання. Вважає, що правомірно зупинив проведення видатків по незахищеним статтям позивача.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

9 лютого 2017 р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 761/25344/15-а, яким стягнуто з позивача на користь ПАТ "Українська залізниця" витрати по перевезенню залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 липня по 31 грудня 2014 р. в сумі 944 959 грн 21 коп. та судовий збір у сумі 551 грн 20 коп. (а.с. 25).

24 березня 2017 р. до відповідача надійшла заява від ПАТ "Українська залізниця" про стягнення коштів з позивача на підставі виконавчого листа № 761/25344/15-а, до якої було долучено його оригінал (вх. № 1143/01-68).

28 березня 2017 р. відповідач направив позивачу запит № 02-31.189, у якому просив повідомити рахунки, з яких потрібно провести безспірне списання коштів на користь ПАТ "Українська залізниця" відповідно до виконавчого листа № 761/25344/15-а та повідомив, що на період встановлення даних відповідно до вимог п. 30 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (далі Порядок) платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України проводитись не будуть (а.с. 23) .

З названої дати відповідачем було зупинено здійснення платежів за платіжними дорученнями позивача за названими кодами (крім захищених видатків).

У зв'язку з тим, що позивач вважає такі дії відповідача протиправними, він звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» 2 червня 2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215 та Порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 6 Положення, Казначейство для виконання покладених на нього завдань має право в установленому порядку надавати попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а також складати протоколи про порушення бюджетного законодавства учасниками бюджетного процесу, на підставі яких зупиняти в межах повноважень, передбачених законом, операції з бюджетними коштами, а також ініціювати призупинення бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком.

Як убачається з п. 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Вимогами п. 28 Порядку передбачено, що орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

У повідомленні також зазначаються строк подання боржником інформації, повязаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати пяти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника.

Коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Згідно з вимогами п. 29 Порядку у разі недостатності поданих документів для визначення кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства у робочий день, що настає після закінчення строку, зазначеного у пункті 28 цього Порядку, надсилає до боржника запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

Відповідно до вимог п. 30 названого Порядку на період встановлення даних, зазначених у пункті 29 цього Порядку, не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України.

У відповідності до п. 31 Порядку на період встановлення даних, зазначених у пункті 29 цього Порядку, не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України. На період виконання вимоги орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів та здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Орган Казначейства забезпечує облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо непроведення видатків по незахищеним статтям видатків позивача, судом встановлено таке.

Як вже зазначалося, 24 березня 2017 р. на виконанні у відповідача пербуває виконавчий лист № 761/25344/15-а (згідно з яким з позивача стягнуто на користь ПАТ "Українська залізниця" витрати по перевезенню залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 липня по 31 грудня 2014 р. в сумі 944 959 грн 21 коп. та судовий збір у сумі 551 грн 20 коп.) (а.с. 25).

28 березня 2017 р. відповідач витребував від позивача інформацію (запит № 02-31.189) щодо рахунків, з яких потрібно провести безспірне списання коштів, зазначених у виконавчому листі № 761/25344/15-а та повідомив, що на період встановлення даних відповідно до п. 30 постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України проводитись не будуть (а.с. 23).

З названої дати відповідачем було зупинено здійснення платежів за платіжними дорученнями позивача за названими кодами (крім захищених видатків).

Станом на дату подачі адміністративного позову (4 серпня 2017 р.) судове рішення виконано не було у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках позивача.

У період з 28 березня по 4 серпня 2017 р. позивачем вживалися заходи для вирішення питання щодо виділення коштів, необхідних для погашення заборгованості перед ПАТ "Укрзалізниця".

Зокрема, позивачем було направлено листи:

- 29 березня 2017 р. вих. № 2856 до Ірпінського міського голови та начальника фінансового управління з проханням розглянути можливість виділення коштів на погашення боргу (а.с. 27);

- 31 березня 2017 р. вих. № 01-16/817 Прем'єр-міністру України, Міністру фінансів України, Міністру соціальної політики України, Голові Київської обласної адміністрації, Голові Київської обласної ради з проханням знайти можливість виділити кошти на виконання виконавчого листа № 761/25344/15-а (а.с. 28);

- 4 квітня 2017 р. вих. № 3067 до Ірпінського міського голови з проханням виділити кошти у зв'язку з тим, що з 28 березня 2017 р. відповідачем заблоковано рахунки та призупинено видатки по незахищеним статтям позивача (а.с. 30);

- 4 квітня 2017 р. вих. № 3044 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 з проханням розглянути виділити кошти на погашення боргу (а.с. 30);

- 22 травня 2017 р. вих. № 5054 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації з прохання розблокувати рахунки позивача (а.с. 37);

- 22 травня 2017 р. вих. № 5055 до начальника фінансового управління з проханням розблокувати рахунки позивача (а.с. 38);

- 22 травня 2017 р. вих. № 5053 до Ірпінського міського голови з проханням розблокувати рахунки (а.с. 39).

Проте, необхідні для виконання судового рішення кошти (в сумі 944 959 грн 21 коп. та судовий збір у сумі 551 грн 20 коп.) позивачу виділено не було, у зв'язку з чим судове рішення у справі №761/25344/15-а виконано не було.

При вирішенні справи судом також враховано, що відповідачем з метою виконання виконавчого листа № 761/25344/15-а вживалися передбачені дії, передбачені п.п. 28-31 Порядку.

Зокрема:

- 3 квітня 2017 р. відповідач виставив позивачу вимогу № 02-31/209, якою вимагав від позивача вжити заходів для встановлення асигнувань щодо виконання виконавчого листа № 761/25344/15-а або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. ОСОБА_3 того, зобов'язав позивача протягом одного місяця з дня надходження вимоги надіслати на адресу відповідача письмове повідомлення з копіями звернень про вжиті заходи. До того ж повідомив позивача, що на період виконання вимоги відкладає безспірне списання коштів на підставі вищезазначеного виконавчого документа, проведення платежів за платіжними дорученнями позивача буде здійснюватися лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України;

- 4 травня 2017 р. відповідачем було виставлено вимогу № 02-31/274, якою продовжено термін виконання вимоги до двох місяців та вимагалося вжити заходів для встановлення асигнувань на виконання виконавчого листа № 761/25344/15-а або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. ОСОБА_3 того, зобов'язано протягом одного місяця з дня надходження вимоги надіслати письмове повідомлення про вжиті заходи;

-11 липня 2017 р. було винесено попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства № 02-41/25 щодо невиконання виконавчого листа № 761/25344/15-а, у якому зазначалося, що розпорядником бюджетних коштів не вжито заходів для встановлення асигнувань (не внесено зміни до розпису селищного бюджету, кошторису; не виділені кошти на видаткові рахунки), спрямованих на виконання судового рішення, що є порушенням вимог п. 31 Порядку.

- 12 липня 2017 р. відповідачем було складено протокол № 3 про порушення бюджетного законодавства за вказане правопорушення.

До того ж відповідачем були винесені розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від:

- 19 липня 2017 р. № 1, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках позивача на строк до 19 серпня 2017 р. включно;

- 21 серпня 2017 р. № 3, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках позивача на строк до 19 вересня 2017 р. включно;

- 20 вересня 2017 р. № 6, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках позивача на строк до 20 жовтня 2017 р. включно;

- 23 жовтня 2017 р. № 8, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках позивача на строк до 21 листопада 2017 р. включно;

- 22 листопада 2017 р. № 12, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках позивача на строк до 22 грудня 2017 р. включно.

Наведене свідчить, що відповідачем було вчинено дії в межах його повноважень та з метою забезпечення виконання судового рішення, яке є обов'язковим до виконання.

При вирішенні справи судом також враховано, що стягувачем за виконавчим листом № 761/25344/15-а є ПАТ "Українська залізниця".

Згідно з п.п. 1,2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 735 ПАТ Українська залізниця є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

Отже, ПАТ "Українська залізниця" є юридичною особою, створеною державою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 176 Цивільного кодексу України держава, ОСОБА_4 ОСОБА_3, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки встановлені, зокрема, Законом № 4901-VI.

Відповідно до вимог ст. 1 цього Закону цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Закону № 4901-VI дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Наведене свідчить, що у спорах між юридичними особами, створеними державою, держава гарантом виконання зобовязань одного перед одним не виступає.

Водночас, згідно з вимогами ч. 1 ст. 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Ця норма кореспондується з п. 33 Порядку, яким визначено передачу від органу Казначейства до Казначейства документів у випадку неможливості виконання рішення протягом двох місяців з дня їх надходження до органу Казначейства.

Згідно з вимогами п. 47 Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства:

документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником;

інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Тобто, передані в порядку п. 33 Порядку документи списуються Казначейством виключно за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ОСОБА_3 того, у Державної казначейської служби України відсутні повноваження щодо безспірного списання коштів державного бюджету на користь ПАТ Українська залізниця за державною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, оскільки у цьому випадку держава виконання судових рішень не гарантує та коштів на такі випадки в Державному бюджеті України не передбачає.

Відтак, у відповідача відсутні підстави для передачі зазначених виконавчих документів до Державної казначейської служби України, а зупинення операцій з бюджетними коштами є безумовним адміністративним методом впливу на порушника бюджетного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведене свідчить, що оскаржувані дії відповідачем було вчинено правомірно.

ОСОБА_3 того, при вирішенні справи судом враховано, що позовні вимоги не конкретизовані - не зазначено які саме дії вчинені відповідачем у період з 28 березня по 4 серпня 2017 р. позивач вважає протиправними і яким чином вони порушують вимоги Порядку та Положення.

Водночас, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем його прав на користування коштами на незахищених статтях видатків, оскільки воно спростовується наданими відповідачем документами.

ОСОБА_3 того, судом не може взято до уваги посилання позивача на те, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою розблокування незахищених рахунків та відновлення видатків по ним (від 3 травня 2017 р. № 4290 (а.с. 34); від 2 червня 2017 р. № 5693 (а.с. 43); від 22 червня 2017 р. (а.с. 48-49)), оскільки дана обставина не може бути підставою для задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо непроведення видатків по незахищеним статтям видатків позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідача відновити проведення платежів по незахищеним статтям позивача, судом встановлено таке.

Позовні вимоги в цій частині є похідними від позовних вимог, викладених у п. 1 прохальної частини позовної заяви.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача відновити проведення платежів по незахищеним статтям позивача також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя О.І. Виноградова

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 29 грудня 2017 р.