Справа № 534/877/17
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/877/17
Провадження № 2-а/534/55/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі Крикливого В.В. Клімовій С.І.
з участю:позивачкиОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Скриля Станіслава Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає скасувати постанову суб'єкта владних повноважень, на підставі якої на позивача було накладено адміністративне стягнення ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги ними підтримані повністю. Відповідач правом надання заперечень проти позову не скористався.

Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Постановою про адміністративне правопорушення серії БР №269421 від 24.05.2017 року, винесеною інспектором з ДН СП ВП №2 Скрилем С.В., позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.29), 24.05.2017 року близько 19 год. 45 хв. на перехресті вулиці Миру та проспекту Героїв Дніпра у місті Горішні Плавні, ОСОБА_4 повертаючи ліворуч на подав сигнал про намір здійснення маневру повороту ліворуч завчасно за 50-100 метрів. Не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав, чим порушив п.9.4, п.16.2 ПДР України.

Встановивши обставини справи, оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до вимог п.9.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Пунктом 16.2 ПДР України передбачено, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із змісту приєднаних до справи письмових пояснень позивача (а.с.31-34), останній заперечував факт вчинення правопорушень, вказаних у постанові суб'єкта владних повноважень. Наполягав на тому, що сигнал повороту ним було подано завчасно перед здійсненням маневру, і жодні пішоходи, на проїзній частині, куди повертав позивач, не знаходились.

Окрім цього, зазначив, що звертався до представника поліції та попросив інспектора надати йому докази порушення ним Правил дорожнього руху, на що отримав відмову.

Згідно із ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Всупереч наведеної норми, відповідач обмежився лише наданням завіреної копії постанови. Інших додаткових доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП (пояснення позивача або свідків, відео- чи фотофіксації, тощо), відповідачем суду не надано.

Разом із тим, виходячи із змісту оскаржуваної постанови, до постанови приєднувались відеоматеріали.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-які інші докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_4 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення суб'єкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 269421 від 24 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_4 за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Позивачка: ОСОБА_4, АДРЕСА_1.
Відповідач:Інспектор відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Скриль Станіслав Валерійович, АДРЕСА_2.

Суддя підпис В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий