Справа № 753/18155/17
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/660/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Шклянка М.П., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до п. 12 розділу ХІПрикінцевих положень та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. та ст. 37 закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Крім того, просив визнати періоди проходження строкової військової служби та період наукової діяльності, як такі що зараховуються до стажу державної служби.

Свої вимоги мотивує тим, що в березні 2017 р. він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви були додані всі необхідні документи для призначення пенсії. Разом з тим, листом позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланнями на те, що станом на 01.05.2016 р. в нього немає 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, у зв'язку з чим підстав для призначення пенсії немає. Вважає рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії незаконним та необґрунтованим.

Ухвалою суду від 29.11.2017 року у справі було відкрито скорочене провадження.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення по суті позовних вимог, в яких позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у позивача відсутній стаж державної служби, необхідний для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання у справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

24.03.2017 р. при досягненні пенсійного віку 65 років позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його на пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу».

Листом відповідача від 06.04.2017 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що відсутній необхідний трудового стажу, зарахувавши до стажу державного службовця тільки 9 років 8 місяців з 02.10.2006 р. по 01.05.2016 р.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, останній займав ряд посад, у тому числі:

-з 11.11.1971 р. по 14.11.1973р. проходив службу в Збройних силах;

-з 26.09.1985 р. по 01.07.1994 р. займав посади: завідуючого групою впровадження типових задач АСУП і АСУТП, в.о. завідуючого відділом впровадження типових задач АСУ підприємств, завідуючого відділом 50 розробки і впровадження типових задач АСУ підприємств, заступника завідуючого відділом 10 Головного інформаційно-обчислювального центру Міністерства легкої промисловості УРСР.

-з 02.10.2006р. по 01.05.2016р. займав посади: головного спеціаліста відділу розробки інформаційних технологій управління інформаційних технологій, головного спеціаліста відділу розробки інформаційних технологій управління інформаційних технологій, заступника начальника відділу розробки інформаційних технологій управління інформаційних технологій.

07.02.2017 року позивач був звільнений з посади у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі згідно п. 7 ст. 83 ЗУ «Про державну службу».

Так, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень цього ж закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про державну службу» визначені особливості стажу державної служби.

Відповідно до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМ України від 25.03.2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок).

Відповідно до п.3 Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба):

-час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях;

-стаж наукової роботи, набутий в державних установах, організаціях, закладах на посадах, визначених переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 257, незалежно від наявності перерв у роботі;

Отже, суд приходить до висновку, що період перебування позивача на посадах завідуючого групою впровадження типових задач АСУП і АСУТП, в.о. завідуючого відділом впровадження типових задач АСУ підприємств, завідуючого відділом 50 розробки і впровадження типових задач АСУ підприємств, заступника завідуючого відділом 10 Головного інформаційно-обчислювального центру Міністерства легкої промисловості УРСР з 26.09.1985 року по 01.07.1994 року, а саме 8 років 9 місяців та 5 днів зараховується до стажу державної служби, у зв'язку із чим відмова відповідача у призначенні пенсії державного службовця є протиправною.

Зокрема, вбачається, що за час перебування позивача на вказаних посадах йому присвоювались спеціальні звання та ранги, що є передумовою для зарахування вказаного стажу до державної служби на підставі Закону України «Про державну службу» .

Крім того, частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІвизначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї станом за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язані із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був також зарахувати час проходження позивачем військової служби з 11.11.1971 року по 14.11.1973 року, а саме 2 роки та 3 днів, до його стажу державної служби.

Отже, загалом, позивач має стаж роботи на державній службі - більше 10 років.

Зокрема, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622 право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» чоловiки, якi досягли вiку 62 роки. До досягнення зазначеного вiку право на призначення пенсiї мають чоловiки, 1955 року народження i старшi пiсля досягнення ними, зокрема, 61 рiк - якi народилися по 31 грудня 1954 р.

Судом встановлено, що позивач народився 07.02.1952 року, а станом на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії останньому виповнилось 65 років, та він станом на 01.05.2016 року займав посаду державної служби та мав більше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Отже, позивач має право на переведення його на пенсію державного службовця.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, будь-яких доказів щодо правомірності відмови у призначенні пенсії позивача відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Крім того, оскільки рішення суд ухвалив на користь позивача, за рахунок Державного бюджету України на підставі ч.1 ст. 94 КАС України підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови ОСОБА_2 у праві на отримання пенсії за віком, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Визнати період проходження строкової військової служби з 11.11.1971 року по 14.11.1973 рік ( 2 роки та 3 дні) ОСОБА_2, як такий, що зараховується до стажу державної служби.

Визнати період з 26.09.1985 року по 01.07.1994 року наукової діяльності ОСОБА_2 (вісім років та дев'ять місяців та п'ять днів), як такий, що зараховується до стажу державної служби.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 переведення з пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, з врахуванням стажу його державної служби за період роботи з 11.11.1971 року по 14.11.1973 року та з 26.09.1985 року по 01.07.1994 року.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.П. Шклянка