Справа № 9901/25/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

03.01.2018 Київ П/9901/25/17 9901/25/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В.М. (далі - Суд), перевіривши матеріали позовної заяви Прокуратури Київської області до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Прокуратурою Київської області подано адміністративний позов до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду як до суду першої інстанції у якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 15.11.2017 №271дп-17 «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді прокуратури Донецької області ОСОБА_1»;

2) зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів повторно розглянути дисциплінарну скаргу прокуратури Київської області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді прокуратури Донецької області ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, посилаючись на порушення відповідачем вимог Закону України «Про прокуратуру», Положення «Про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у адміністративній справі, Судом з'ясоване наступне.

За змістом частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Особливості розгляду цієї категорії спорів визначено у статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Порядок притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VIІ (далі - Закон № 1697-VIІ).

Підстави притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження передбачені статтею 43 Закону № 1697-VIІ.

Положеннями статті 44 Закону № 1697-VIІ визначено, що дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону № 1697-VIІ дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Частинами третьою, п'ятою статті 48 Закону № 1697-VIІ встановлено, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

У разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження.

Як вбачається з позовної заяви та доданих матеріалів, позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів зі скаргою на дії колишнього начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Київської області ОСОБА_1 про вчинення дисциплінарного проступку, на підставі якої членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження.

За результатами розгляду висновку про відсутність дисциплінарного проступку ОСОБА_1 відповідачем було прийнято оскаржуване рішення від 15.11.2017 №271дп-17, у зв'язку з відсутністю підстав для притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

З позовної заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що позовні вимоги фактично зводяться до оскарження прийнятого за результатами розгляду скарги позивача рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про закриття дисциплінарного провадження щодо прокурора ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною четвертою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 50 Закону № 1697-VIІ прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Отже, з наведеного вище правового регулювання вбачається, що у судовому порядку оскаржуються ті рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які прийнято за результатами дисциплінарного провадження і право на таке оскарження має прокурор як суб'єкт цього дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарною скаргою яких Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів приймає рішення у визначеному Законом № 1697-VII і Положенням порядку, не є суб'єктами дисциплінарного провадження і за Законом № 1697-VII не наділені правом на оскарження рішень Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів як за результатами дисциплінарного провадження, так і стосовно вирішення питання про його відкриття.

Такий же підхід до вирішення аналогічних спорів (стосовно притягнення до дисциплінарної відповідальності судді) неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 1 серпня 2017 року (справа № 21-3827а16) та у постанові від 31 жовтня 2017 року (справа №П/800/413/16).

Крім того, саме ж рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами розгляду дисциплінарної скарги, не зважаючи на те, що його прийнято у зв'язку з дисциплінарною скаргою заявника, не створює для останнього жодних юридичних прав та/чи обов'язків. З огляду на завдання дисциплінарного провадження і правовий статус Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у цих правовідносинах, рішення цього органу не може порушувати особистих прав та/або інтересів заявника.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими Прокуратура Київської області звернулась до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих відносин, Суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Прокуратури Київської області до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та зобов'язання вчинити дії.

2. Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Бевзенко