Справа № 573/2211/17
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/2211/17
Номер провадження 2-а/573/41/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст )

28 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 001642 від 23 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2017 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 вересня 2017 року інспектором СРПП № 1 Білопільського ВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ДР № 001642 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ненадання для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Позивач вважає зазначену постанову незаконною за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та вказує, що в постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП із суттєвими порушеннями. Зокрема зазначає, що при винесенні постанови інспектором не враховувались заперечення того факту, що він не керував зазначеним у протоколі транспортним засобом «Газель» д.н. НОМЕР_1, але його доводи не було взято до уваги. Крім того зазначає, що 23 вересня 2017 року рухаючись у напрямку с. Барило з с. Вири на автомобілі «Газель» він сидів у салоні. Вони зупинились у зв'язку з тим, що спустило переднє колесо, водій пішов за допомогою, а він в цей час залишився біля транспортного засобу. В цей час під'їхав патрульний автомобіль та його покликали. Коли він підійшов, незважаючи на пояснення, інспектор склав відносно нього постанову, які він отримав вже поштовим відправленням. Крім того, того ж дня було складено протокол серії АП2 № 522497 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження якого було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Посилаючись на викладені вище обставини, просить скасувати постанову інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ДР № 001642 від 23 вересня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові.

Відповідач - інспектор СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, надавши письмове заперечення та пояснив, що 23 вересня 2017 року разом з поліцейським ОСОБА_3 чергував в складі ГРПП №1 по Білопільському району. Того дня, о 12 годині 24 хвилини на лінію «102» Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшло звернення ОСОБА_4, мешканки АДРЕСА_1, про те, що продавець магазину в с. Білани продав дітям неякісні товари. За вказаним повідомленням його та ОСОБА_3 направлено на місце події. Після з'ясування обставин за вказаним повідомленням наряд поліції на своєму службовому автомобілі повертався через с. Вири до траси Суми - Білопілля. Близько 15 години 30 хвилин, проїжджаючи поряд з баром «У Вуйка» в с. Вири, помітили трьох чоловіків та одну жінку, які мали ознаки алкогольного сп'яніння. Останні, помітивши поліцейський автомобіль жестикулювали руками та показували непристойні жести в їхній бік. Після чого, зупинивши службовий автомобіль ним та його напарником проведено профілактичну бесіду з останніми щодо перебування в громадському місці у стані алкогольного сп'яніння, з'ясували їх прізвища. Одним з вказаних осіб був ОСОБА_1, мешканець м. Білопілля. Зі слів власника вказаного вище бару останній, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що виражалось у нестійкій ході, почервонінню обличчя, млявій мові, різкому запаху алкоголю з порожнини рота, керував автомобілем «Газель» з державними номерами НОМЕР_1, вкритим тентом. Вказані особи, придбавши один літр горілки та закуску, сіли у барі, де і розпивали спиртні напої. Після проведення бесіди з останніми, він та ОСОБА_3 на своєму службовому автомобілі поїхали в напрямку траси Суми - Білопілля для здійснення патрулювання. Далі, о 16 годині 54 хвилин до Білопільського ВП надійшло повідомлення про те, що на подвір'я у с. Вири по вул. Першотравнева, 45, за відсутності господаря зайшли троє чоловіків та не хочуть його залишати. Він із ОСОБА_3 вирушили на місце події і під час спілкування по телефону із заявником, їм стало відомо, що ці особи мали явні ознаки алкогольного сп'яніння, та почувши, що заявник звернувся до поліції, сіли в автомобіль «Газель» з д. н. НОМЕР_1, вкритим тентом, та поїхали від господарства, можливо в напрямку м. Білопілля. Повертаючись до с. Вири, вони з ОСОБА_3 побачили, що назустріч їхав автомобіль «Газель», за кермом якого перебував ОСОБА_1 Працівники поліції прийняли рішення зупинили автомобіль проблисковими маячками, в результаті чого водій автомобіля -ОСОБА_1 разом із пасажирами почав тікати, але потім повернувся. Після цього, поліцейські разом із позивачем на своєму службовому автомобілі, поїхали на місце виклику у с. Вири, де останнього впізнав свідок ОСОБА_5 та вказав, що він був за кермом автомобіля. Відібравши пояснення за змістом виклику, разом з ОСОБА_1 повернулися до місця знаходження його автомобіля. Оскільки позивач відмовився надати посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб, відносно нього була винесена постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Інспектор зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена на законних підставах, а тому підстави для її скасування відсутні, у задоволенні позову просив відмовити.

Свідок ОСОБА_3, який 23 вересня 2017 року разом з інспектором СРПП №1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 чергував в складі ГРПП № 1 по Білопільському району, у судовому засіданні підтвердив покази, надані останнім. Зазначив, що був за кермом службового автомобіля «Мітсубісі-аутлендер» д.н. НОМЕР_4 та особисто бачив за кермом автомобіля «Газель» тентована саме ОСОБА_1, а не іншу особу, як зазначає позивач.

Свідок ОСОБА_5 у суді зазначив, що 23.09.2017 року він побачив автомобіль «Газель» біля будинку сусіда ОСОБА_6, якого не було вдома. Зайшовши у двір, де перебувало троє чоловіків, які були явно у стані алкогольного сп'яніння і сказали йому щоб ішов звідси. Коли він запросив іншого сусіда та зателефонував до поліції, дані особи сіли в автомобіль «Газель», за кермом якого був саме ОСОБА_1 та поїхали у невідому напрямку.

У судовому засіданні ОСОБА_7 показала, що 23.09.2017 року вона була свідком відмови ОСОБА_1 надати посвідчення водія працівникам поліції та відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. В її присутності позивач не заперечував факту керування транспортним засобом.

Зазначені покази свідків підтверджуються також письмовими поясненнями, карткою про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується), яка надійшла по телефону, копією з книги нарядів, що містяться у матеріалах справи (а. с. 38, 39-40, 41-44).

Свідок ОСОБА_8, який був заявлений позивачем, повідомив, що 23 вересня 2017 року вони із ОСОБА_1 та іншим хлопцем ОСОБА_11 та невідомою йому дівчиною приїхали в с.Барило. Він залишився біля машини, а позивач, ОСОБА_11 та дівчина пішли до господарства. Коли вийшли сусіди, то хлопці покинули господарство і вони поїхали до с. Річки. По дорозі пробили праве передне колесо. ОСОБА_1 і ОСОБА_11 залишилися біля машини, а він пішки пішов у село за запасним колесом, а повернувся коли стемніло і подій, що відбувалися відносно ОСОБА_1 він не бачив.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача - інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_2, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси та просити про їх захист.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 6 КАС України).

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 8 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Судом встановлено, що 23 вересня 2017 року інспектором СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 001642 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23 вересня 2017 року о 18.00 год. в с. Барило по вул. Молодіжній ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Газель» д.н. НОМЕР_1, не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР України (а. с. 7-8).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1, зареєстрованого 25 травня 2012 року вбачається, що транспортний засіб марки «ГАЗ» належить ОСОБА_10, мешканцю АДРЕСА_2 (а. с. 20).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 522497 від 23 вересня 2017 року ОСОБА_1 о 17 годині 30 хвилин в с. Барило по вул. Молодіжній керував транспортним засобом «ГАЗЕЛЬ», д. н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що виражалося в нечіткій ході, почервонінні обличчя, різкому запаху алкоголю з ротової порожнини, чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 9).

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2017 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 6, 11).

Позивач зазначає, що на початку жовтня 2017 року поштовим відправленням він отримав зазначені вище протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 522497 та постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 001642 від 23 вересня 2017 року.

Одночасно з адміністративним позовом позивач просив поновити строк для звернення до суду.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 24 листопада 2017 року ОСОБА_1 поновлено строк для звернення з адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 126 віднесено до компетенції органів Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається.

Частинами четвертою та п'ятою статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У п. 2.3 рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що законодавство передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається в скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема, за ст. 126 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винесення посадовою особою - інспектором СРПП ОСОБА_2 постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, не суперечить закону.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зокрема, п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_1 зазначає про те, що оскаржувана постанова складена відносно нього є незаконною, оскільки за кермом автомобіля був не він, а свідок ОСОБА_8

Проте, покази свідка ОСОБА_8 суд не бере до уваги та вважає їх суперечливими, оскільки і сам ОСОБА_1, і працівники поліції зазначили про те, що того дня 23 вересня 2017 року спочатку події відбувалися в с. Вири Білопільського району Сумської області, а вже потім, автомобіль позивача було зупинено працівниками поліції в районі с. Барило Білопільського району Сумської області на дорозі. Натомість, свідок ОСОБА_8 зазначив про те, що всі події того дня, які передували винесенню оскаржуваної постанови, відбувалися безпосередньо в с.Барило Білопільського району Сумської області, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами адміністративної справи та показами сторін у судовому засіданні.

Натомість покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є логічними, послідовними та підтверджуються письмовими поясненнями, карткою про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується), яка надійшла по телефону, копією з книги нарядів, що містяться у матеріалах справи (а. с. 38, 39-40, 41-44). А тому суд враховує їх як належні і допустимі докази.

Крім того, як на підставу для задоволення позову, ОСОБА_1 посилався на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2017 року у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення від 23 вересня 2017 року, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, якою провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Проте, із дослідженої вищезазначеної постанови Білопільського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього закрито з тієї підстави, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно позивача, представником поліції зазначено, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. «Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що виражалося в нечіткій ході, почервонінні обличчя, різкому запаху алкоголю з ротової порожнини, порушивши при цьому п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено обов'язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння». Оскільки матеріали адміністративної справи не містили у собі жодних належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп'яніння, суд виніс постанову про відсутність складу адміністративного правопорушення ( а.с. 11).

Тобто, під час розгляду протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, суд жодним чином не з»ясовував факт перебування його 23 вересня 2017 року за кермом транспортного засобу та керування транспортним засобом без посвідчення водія, і подальше притягнення останнього за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Отже, посилання на зазначену постанову позивачем є необґрунтованим.

Таким чином, позивачем у справі не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про обґрунтованість заявлених позовних вимог, окрім даних, зазначених ним у позові, а відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах інспектор СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 10, 126, 222, 251-252, 258 КУпАП, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, ст.ст. 2, 5-6, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3) до інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_4) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 001642 від 23 вересня 2017 року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 грудня 2017 року.

Суддя:

Справа № 573/2211/17

Номер провадження 2-а/573/41/17

Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина)

28 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 001642 від 23 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність справи, та враховуючи, що для складання повного тексту рішення необхідний значний час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 250, 251, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3) до інспектора СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_5) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 001642 від 23 вересня 2017 року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: