Справа № 820/5356/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 грудня 2017 р. № 820/5356/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Саєнко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 15.05.2017 № 60865-00, № 60864-00, № 60863-00, № 60859-00, № 60857-00, № 60858-00, № 60860-00, та повідомлення-рішення № 6938-00 від 12.06.2017;

- відшкодувати позивачу витрати на сплату судового збору у сумі 1660,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Харківській області, від 15.05.2017 року № 60865-00, від 15.05.2017 № 60864-00, від 15.05.2017 № 60863-00, від 15.05.2017 № 60859-00, від 15.05.2017 № 60857-00, від 15.05.2017 № 608-58-00, від 12.06.2017 № 6938-00, від 15.05.2017 № 60860-00, позивачу визначено податкове зобов'язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік в сумі - 166 064,84 грн. Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області безпідставними та необґрунтованими, оскільки контролюючий орган застосував невірну ставку податку, а саме: 3,0% замість 0,3%.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та наданих письмових запереченнях з позовом не погодився, зазначив, що сума податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки був нарахований контролюючим органом за звітний 2016 рік, виходячи із загальної площі об`єктів нежитлової нерухомості, за ставками встановленими рішенням Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області на 2016 рік від 29.01.2016 № 06/IV-VII «Про внесення змін до рішення № 04-XL VII-VI від 23 січня 2015 року «Про справляння податків та зборів на території Високопільської сільської ради» інші будівлі - 3% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016 року. З огляду на викладене вище представник ГУ ДФС у Харківській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 як за власником рахуються нежитлові будівлі за адресами:

- АДРЕСА_1, загальною площею 259,3 кв.м;

- АДРЕСА_2, загальною площею 888,7 кв.м;

- АДРЕСА_3, загальною площею 817,2 кв.м;

- АДРЕСА_4, загальною площею 566,8 кв.м

- АДРЕСА_5, загальною площею 290,1 кв.м;

- АДРЕСА_6, загальною площею 16,3 кв.м;

- АДРЕСА_7, загальною площею 312,1 кв.м;

- АДРЕСА_8, загальною площею 1022,6 кв.м.

Відповідно до Рішення Високопільської сільської ради від 29.01.2016 № 06/IV-VII ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для інших будівель становить 3% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня (звітного) податкового року.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Харківській області, з урахуванням ставок податку за інші будівлі 3%, встановленого Рішення Високопільської сільської ради від 29.01.2016 № 06/IV-VII здійснено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки позивачу на підставі податкових повідомлень-рішень на загальну суму - 166 064,84 грн.:від 15.05.2017 року № 60865-00 на суму 42 274,28 грн., від 15.05.2017 № 60864-00 на суму 36 738,86 грн., від 15.05.2017 № 60863-00 на суму 10 719,46 грн. , від 15.05.2017 № 60859-00 на суму 33 783,05 , від 15.05.2017 № 60857-00 на суму 23 431,51 грн., від 15.05.2017 № 608-58-00 на суму 673,84 грн., від 12.06.2017 № 6938-00 на суму 6 451,11 грн., від 15.05.2017 № 60860-00 на суму 11 992,73 грн. за 2016 рік згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що рішенням XVII сесії VII скликання від 07.07.2017 № 08/ХVII-VII Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області "Про підтвердження ставки податку по нерухомому майну, яке було прийнято IV сесією VII скликання та помилково записано в Положенні «Про порядок обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по Високопільської сільській раді» від 29 січня 2016 року встановлені наступні ставки податку :

інші будівлі - 0,3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. (а.с. 14-15)

Таким чином, спірні правовідносини виникли внаслідок того, що Високопільська сільська рада Рішенням від 29.01.2016 № 06/VI-VII встановила ставку податку за інші будівлі - 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, а після винесення органом ДПІ спірних податкових повідомлень-рішень від15.05.2017р., рішенням XVII сесії VII скликання від 07.07.2017 № 08/ХVII-VII Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області встановила ставку податку за інші будівлі 0,3 % від розміру мінімальної заробітної плати.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ОСОБА_3 подано скаргу до Державної фіскальної служби України, в якій він просив їх скасувати як такі, що суперечать вимогам законодавства.

Листом Державної фіскальної служби України від 31.10.2017 року № 14389/Г/99-99-11-02-01-14 податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Згідно п.8.3 ст. 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад

Відповідно до ст. 10 та ст. 265 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є складовою податку на майно та включено до місцевих податків.

Положеннями п. 10.3 ст. 10 ПК України передбачено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Нормами п.п.266.4.2 п.266.4 ст. 266 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об'єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.10.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону № 280, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Нормами ч. 12 ст. 59 Закону № 280 передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Визначення поняття регуляторний акт надано у статті 1 розділу 1 Закону України від 11.09.2003 № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 1160), а саме що це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого, спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Перегляд регуляторного акта - заходи, спрямовані на приведення регуляторним органом прийнятого ним регуляторного акта у відповідність з принципами державної регуляторної політики.

Відповідно до ст. 11 Закону № 1160, перегляд регуляторного акта здійснюється, зокрема, за ініціативою регуляторного органу, який прийняв відповідний акт; в інших випадках, передбачених Конституцією та іншими законодавчими актами України.

У разі наявності підстав, визначених у частині 1 цієї статті, регуляторний орган, який прийняв відповідний акт, а у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, - інший орган може приймати рішення про зупинення дії регуляторного акта, визнання його неконституційним, про скасування чи про необхідність залишення цього акта без змін або про необхідність його перегляду.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України).

Згідно п.12.5 ст.12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Слід зазначити, що відповідно до норм п.12.4 ст.12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать:

- встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

- до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Згідно вимог статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що укладають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається з 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що зміни, які вносяться до рішень органів місцевого самоврядування з питань встановлення місцевих податків і зборів, починають діяти з початку наступного бюджетного періоду.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПКУ ставки податку об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської , селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно, з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом враховується той факт, що рішення або окремі його положення Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області IV сесії VII скликання від 29 січня 2016 року № 06/IV-VII «Про внесення змін до рішення № 04-XLL VIII-VI від 23 січня 2015 року «Про справляння податків та зборів на території Високопільської сільської ради» у встановленому законом порядку не скасовано, не визнано недійсним та на час прийняття спірних податкових - повідомлень рішень було чинне, доказів протилежного до суду не надано.

Суд доходить висновку, що на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік не може бути врахована зменшена ставка податку на нерухоме майно відповідно до рішення Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області від 07.07.2017 року № 08/XVII-VII, оскільки встановлені органом місцевого самоврядування ставки податку не можуть бути застосовані до правовідносин у зворотному часі.

Крім того, ставка податку 3% була встановлена у встановленому законом порядку не тільки Рішенням органу місцевого самоврядування, але була встановлена також прямою нормою закону - ст. 266.5.1 Податкового кодексу.

При цьому, застосування рішення Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області IV сесії VII скликання від 29 січня 2016 року із внесеними до нього 07.07.2017 року змінами, можливо лише з початку нового бюджетного періоду, а саме з 01.01.2018 року.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нарахований контролюючим органом за звітний 2016 рік правомірно, виходячи із загальної площі об`єктів нежитлової нерухомості, за ставками, встановленими рішенням Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області на 2016 рік від 29.01.2016 № 06/IV-VII «Про внесення змін до рішення № 04-XL VIII-VI від 23 січня 2015 року «Про справляння податків та зборів на території Високопільської сільської ради», а отже оскаржувані податкові повідомлення - рішення не підлягають скасуванню.

Дослідивши встановлені у справі обставини та приписи норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, з огляду на що в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03.01.2018 року.

Суддя Рубан В.В.