Справа № 808/2170/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року ( 15 год. 40 хв. )Справа № 808/2170/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69053, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.14, )

до: Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Токмак міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, буд.55)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 міська рада (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, буд.45)

про: визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017 Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Токмак міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 міська рада (далі третя особа) про визнання протиправними дій Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Токмак міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням 2,0 при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №:01:014:0180 (Договір оренди від 12.02.2010 №468, державна реєстрація за №00040 від 07.07.2011).

Ухвалою суду від 20.07.2017 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону від 13.07.2017 №2136-VII (далі КАС України), позивачу було надано строк до 02.08.2017 для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.08.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2170/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотаннями представників сторін для надання додаткових доказів.

19.12.2017 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№36497 від 19.12.2017). Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві та наданих письмових поясненнях. Зокрема зазначено, що позивач є орендарем земельної ділянки з кадастровим №:01:014:0180 (Договір оренди від 12.02.2010 №468, державна реєстрація за №00040 від 07.07.2011). В порушення Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» (далі - Наказ №548), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за №1011/18306, спільного Наказу Держкомзему, Мінагрополітики, Мінбуду, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 «Про порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (далі - Наказ №18/15/21/11), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України (втратив чинність 17.02.2017), на підставі якого проводилась нормативна оцінка земель на 2017 рік, Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 489 від 25.11.2016 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» (далі - Наказ № 489), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за №1647/29777 та п.16 Договору оренди землі, Державний кадастровий реєстратор відділу у м. Токмаку міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 25.01.2017 сформувала витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку стосовно земельної ділянки з кадастровим №:01:014:0180 (Договір оренди від 12.02.2010 №468, державна реєстрація за №00040 від 07.07.2011), в якому, для визначення цільового призначення цієї земельної ділянки, застосувала коефіцієнт функціонального призначення (Кф) зі значенням 2 замість значення 0,65. Такі дії відповідача фактично вплинули на збільшення розміру нормативної грошової оцінки, майже вдвічі, і як наслідок, на безпідставне збільшення орендної плати, що порушило права позивача. Вказано, що відповідно до Наказу №18/15/21/11, Кф зі значенням 2 взагалі відсутній і при проведенні нормативної грошової оцінки землі до 2017 року взагалі не застосовувався. Відповідно до Приміток нового Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом № 489, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується зі значенням 2.0 для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру або у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для певної земельної ділянки. Оскільки орендована позивачем земельна ділянка за вказаним договором оренди має всі ідентифікаційні дані, а саме - присвоєний кадастровий номер, застосування відповідачем вищевказаної норми Наказу № 489 при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вважає таким, що суперечить нормам законодавства. Неправомірно внесений відповідачем до відомостей Держгеокадастру коефіцієнт функціонального призначення земельної ділянки і сформований ним витяг з технічної документацій нормативної оцінки земельної ділянки, на думку позивача, є фактом для оскарження його протиправних дій, які порушують Закон України №3613-VІ від 07.07.2011 «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613) та Порядок ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок № 1051). Враховуючи не дотримання відповідачем вимог законодавства про захист охоронюваних прав та інтересів юридичної особи у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не зявився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності (вх.№34994 від 11.12.2017). У відповідності до письмових заперечень по справі зазначено, що при формуванні Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером №:01:014:0180 (Договір оренди від 12.02.2010 №468, державна реєстрація за №00040 від 07.07.2011) застосований коефіцієнт 2,0. Свої дії відповідач вважає правомірними та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки нормами Наказу №489 та Порядку №1051 передбачено застосування для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), із значенням 2,0. З огляду на відсутність в електронному документі, поданому для реєстрації, коду класифікації видів цільового призначення земель, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився. В матеріалах справи містяться заперечення на адміністративний позов (вх.№22904 від 15.08.2017), у відповідності до яких третя особа просить розглянути справу без її участі. На думку третьої особи адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки відомості Державного земельного кадастру не містили відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером №:01:014:0180. Відтак, відповідачем правомірно застосовано коефіцієнт 2,0 при формуванні Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного, враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» є постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і здійснює свою діяльність на території Запорізької області на підставі ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом АБ №177342 від 23.08.2005 та ліцензії на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами АБ № 177341 від 23.08.2005.

12.02.2010 між Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_2 міською радою було укладено договір оренди землі (далі - договір) № 468, який 07.07.2011 був зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Токмак Запорізької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №00040 (а.с.24-28).

За вказаним договором позивач є орендарем земельної ділянки несільськогосподарського призначення із земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться в м. Токмак, перехрестя вул. Радянської вул. Інтернаціональної, з кадастровим номером №:01:014:0180, цільове призначення земельної ділянки, згідно з УКФВЗ: 1.10.3. - землі промисловості (по виробництву та розподіленню електроенергії), що відповідає коду класифікації видів цільового призначення земель 14.02 - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії.

На підставі рішення ОСОБА_2 міської ради № 24 від 19.02.2015 договір оренди було поновлено на термін до 19.02.2064. Зміни цільового призначення земельної ділянки не відбувалося.

Для можливості обчислення орендної плати позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області для отримання витягу з технічної документації про грошову оцінку вказаної земельної ділянки.

25.01.2017 Державний кадастровий реєстратор відділу у м. Токмаку міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 сформувала витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку стосовно земельної ділянки з кадастровим №:01:014:0180, в якому, для визначення цільового призначення цієї земельної ділянки, застосувала коефіцієнт функціонального призначення зі значенням 2.0 (а.с.29).

Вважаючи дії відповідача щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням 2.0, замість значення 0,65 при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером № :01:014:0180 протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відносини, які виникають у сфері оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель регулюються Законом України "Про оцінку земель" від 11.12.2013 №1378-IV (далі - Закон №1378).

Відповідно до Закону №1378, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно вимог ст. 18 Закону №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно- правових актів на землях усіх категорій в межах населених пунктів не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою.

Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст.23 Закону №1378).

У ч. 5 ст. 201 Земельного кодексу України передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яку затверджує Кабінет Міністрів України. Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 (далі Постанова № 213). Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який діяв до 2017 року, затверджено Наказом №18/15/21/11 (втратив чинність 17.02.2017). Згідно пунктом 3.3 Порядку, затвердженого Наказом № 18/15/21/11, на підставі якого проводилась нормативна оцінка на 2017 рік і п. 21 Постанови № 213 нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки у населених пунктах визначається за відповідною формулою.

Одним з елементів формули є коефіцієнт (Кф), що характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Таким чином, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки є складовою формули для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Підтвердження розміру нормативної грошової оцінки, згідно зі ст. 20 Закону № 1378 і розділом 4 Порядку, затвердженого Наказом № 18/15/21/11, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Витяг містить, у т. ч. рядок, де зазначається коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 213, витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки видає територіальний орган Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки. Таким чином, орендар земельної ділянки обчислює розмір орендної плати за землю винятково на підставі розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що зазначений у відповідному витягу з технічної документації, виданому територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки. В свою чергу, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначають із застосуванням того коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки, що зазначений у витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону №3613, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою, зокрема, визначення розміру плати за землю (ст. 194 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 7 Закону №3613 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; погодження надання висновків за результатами проведення державної експертизи програм і проектів з питань ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, матеріалів і документації Державного земельного кадастру; здійснення підготовки земельно-кадастрової документації; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; організація здійснення на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; розроблення стандартів і технічних регламентів у сфері Державного земельного кадастру відповідно до закону, а також порядків створення та актуалізації картографічних матеріалів, кадастрових класифікаторів, довідників та баз даних; розроблення форм витягів, інформаційних довідок із Державного земельного кадастру, повідомлень про відмову у наданні відомостей, порядку обліку заяв і запитів про отримання відомостей із Державного земельного кадастру; створення документів Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 9 Закону №3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор є державним службовцем, який здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до ст. 15 Закону № 3613 до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема: місце розташування; площа; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв, нормативна грошова оцінка.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок (ст. 16 Закону № 3613).

Однією з форм надання відомостей з Державного земельного кадастру, що надаються, державними кадастровими реєстраторами, є форма витягу з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру (ст. 38 Закону № 3613).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області для отримання витягу з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим №:01:014:0180.

На вказану заяву відповідачем підготовлено та надано землекористувачу витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, в якому коефіцієнт функціонального використання застосовано на рівні значення 2,00.

Фактично відповідач своїми діями змінив базу оподаткування для плати за землю та взяв на себе функції іншого суб'єкта владних повноважень, що має право видавати нормативні акти по встановленню місцевих зборів та податків.

Статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» передбачена обовязкова експертиза технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Після проведення експертизи, відповідно до ст. 23 Закону №1378, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною міською радою. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України.

Пунктом 271.2 ст.271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюються відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зазначені рішення, відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 №1160-ІV (далі Закон №1160) є регуляторними актами, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово.

Прийняття регуляторних актів згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1160 має відбуватися із забезпеченням здійснення державної регуляторної політики, яка включає, крім іншого: підготовку аналізу регуляторного впливу; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, повязаних з регуляторною діяльністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищевикладене свідчить про те, що відповідач, розраховуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0180 і застосувавши при формуванні Витягу з технічної документації про її нормативну грошову оцінку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2.0, на підставі п. 5 Наказу № 489, діяв за межами наданих йому повноважень, а відтак, з порушенням норм права, в зв'язку з чим його дії є неправомірними.

Стосовно посилань відповідача та третьої особи по справі щодо відсутності в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0180, суд зазначає наступне.

Як вбачається з п. 1 Договору оренди землі № 468 від 12.02.2010 земельна ділянка надавалась в оренду ОСОБА_2 міською радою з наявністю кадастрового номеру. Тобто її державна реєстрація, на дату укладення договору, вже була проведена (а.с.24).

Стаття 202 Земельного кодексу України в редакції 2010 року встановлювала, що :

«1. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

2. Державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку».

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :01:014:0180 була зареєстрована шляхом відкриття поземельної книги та державної реєстрації договору оренди в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею та договорів оренди землі (про що свідчить запис у Державному реєстрі земель від 07.07.2011 за № 00040) ще до прийняття Закону №3613 та Порядку № 1051, які набрали чинність 01.01.2013.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3613, у разі якщо земельні ділянки, (обмеження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відповідно до ст.20 Закону №3613 відомості Державного земельного кадастру є офіційними, а внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковими.

Крім того, матеріали справи містять раніше сформований Відділом Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку орендованої земельної ділянки від 10.02.2014 за № 198, що також свідчить про наявність відомостей про орендовану земельну ділянку (а.с.93).

Отже, твердження відповідача про відсутність в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0180 та посилання на Постанову № 1051 є суперечливим та таким, що не відповідає вищенаведеним нормам.

Будь-яких офіційних доказів про відсутність відомостей про зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відповідач не надав, крім скріншота з публічної кадастрової карти, який не є документом, а носить лише загально-інформативний характер.

Також суперечливим є зауваження відповідача з приводу посилань позивача на наказ №18/15/21/11, що втратив свою чинність.

Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, позивач є платником орендної плати за користування землею загальною площею 0,0035 га.

Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються цим Кодексом, Конституцією України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Справляння орендної плати за землю, здійснюється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України.

З 01.01.2015 відповідно до п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України плата за землю належить до місцевих податків.

Згідно зі ст. 271 Податкового кодексу України, ст.ст. 5, 13 Закону №1378, ст. 201 Земельного кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п. 286.1. ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону №1378, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з п. 2-1 Постанови №213 передбачено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки.

Положеннями п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

До 2017 року нормативна оцінка земель проводилась відповідно до Порядку, затвердженого наказом №18/15/21/11.

Наказом №489 затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів. Цей Порядок визначає процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів. Відповідно до п. 3 зазначеного наказу, він набирає чинності з дня його офіційного опублікування і застосовується з 01.01.2017.

За таких обставин, Порядок, затверджений наказом № 489 повинен застосовуватися до процедур нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, які будуть проводитися з 01.01.2017 і не передбачає жодних коригувань раніше проведених нормативно грошових оцінок земель. Крім того, відповідно до попереднього Порядку, Кф зі значенням 2,0 був взагалі відсутній і при проведенні нормативної грошової оцінки до 2017 року взагалі не застосовувався.

На момент видачі відповідачем витягу був чинним Порядок, затверджений наказом №18/15/21/11, на підставі якого, розроблялась та затверджувалась технічна документація нормативної грошової оцінки земель що проводилась до 2017 року. Зазначений Порядок втратив чинність лише 17.02.2017 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Національної академії аграрних наук України від 30.12.2016 № 592/341/428.

Стосовно доводів відповідача та третьої особи про не визначеність класифікації виду цільового призначення (КВЦПЗ) означеної земельної ділянки, слід зазначити наступне.

Статтею 19 Земельного кодексу України визначені категорії земель. Так, відповідно до вказаної норми, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч.1 ст.65 Земельного кодексу України землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.76 Земельного кодексу України, землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача.

Аналізом договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 міською радою, а також витягів про земельну ділянку, які містяться в матеріалах справи вбачається, що орендована позивачем земельна ділянка, відносяться до категорії «землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення».

У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3613 зазначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у реєстрі, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Згідно зі ст. 11 Закону №3613 відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам.

Таким чином, жодним нормативним актом не передбачено скасування, оновлення та/або обов'язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок замінювати коди цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру згідно Українського класифікатора цільового використання землі.

Відповідно до п.п. «б» п.2 ст. 21 Закону №3613 відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються: на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Жодних змін виду цільового використання орендованої позивачем земельної ділянки не відбувалося, а отже у позивача відсутні підстави для подання заяви відповідачу про внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру та розроблення нової технічної документації на земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивача.

Зауваження третьої особи щодо того, що інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель являються Відомості Державного земельного кадастру, а не відомості з договору оренди земельної ділянки, є недоречними, оскільки зазначений договір також є частиною відомостей Державного земельного кадастру і укладався третьою особою з позивачем базуючись на наявній в ньому інформації, яка надавалась і затверджувалась на підставі рішень третьої особи, відповідно до документації із землеустрою. Тому, п. 16 договору, який зазначає цільове призначення земельної ділянки та код класифікації функціонального використання земель, лише підтверджує його наявність у відомостях Державного земельного кадастру, що в свою чергу спростовує доводи опонентів позивача про його відсутність.

Крім того, позивачем вже був отриманий раніше сформований Відділом Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку орендованої земельної ділянки від 10.02.2014 за № 198. В означеному витязі, відповідно до технічної документації нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнт який характеризує її функціональне використання (Кф), встановлений із значеннями Кф 0,65 (а.с.93).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, відтак суд приходить до висновків про протиправність його дій щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням 2,0 при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №:01:014:0180 (Договір оренди від 12.02.2010 №468, державна реєстрація за №00040 від 07.07.2011).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №47806 від 27.07.2017 (а.с.34) .

Враховуючи, що відповідач є службовою особою Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69053, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.14, ) до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Токмаку міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, буд.55), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 міська рада (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, буд.45) про визнання дій протиправними, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Токмак міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, буд.55), щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням 2,0 при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №:01:014:0180 (Договір оренди від 12.02.2010 №468, державна реєстрація за №00040 від 07.07.2011).

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69053, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.14, ) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, буд.55).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.295 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 02.01.2018.

Суддя І.В.Садовий