Справа № 714/676/17
Суддя: Єфтемій С. М.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2-А/714/18/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2017 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-суддіЄфтемій С.М.
за участі : секретаря судових засіданьГаїна А.Г.
позивачаОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці лейтенанта поліції Шевчук Валентина Григоровича, третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача управління патрульної поліції у м. Чернівці про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, посилається на те, що 14 вересня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці Шевчуком В.Г., тобто відповідачем було винесено постанову серії АР № 739268 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, за порушення правил проїзду пішохідного переходу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Вважає, що винесена відповідачем постанова щодо нього є незаконною та необґрунтованою, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки він, керуючи автомобілем марки ХОНДА СРВ, номерний знак НОМЕР_1 , вимоги ч.1 ст. 122 КпАП України щодо проїзду пішохідного переходу не порушував та доказів на підтвердження цього у постанові не наведено. Попри невизнання своєї винуватості у порушенні про яке йдеться у постанові, відповідач його пояснення та клопотання щодо користування допомогою адвоката до уваги не прийняв.
З оглядну на вказане, просив визнати такі дії відповідача незаконними, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження по адміністративній справі.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та у своєму поясненні послався на те, що 14 вересня 2017 року о 11 год. рухався на власному автомобілі Хонда СРВ, номерний знак НОМЕР_2 по вул. Гагаріна м. Чернівці в напрямку центру міста. Попереду нього рухався вантажний автомобіль КАМАЗ, а позаду рухався службовий автомобіль поліції, які обігнали його, слідом обігнали автомобіль КАМАЗ, який зупинили перед самим пішохідним переходом. По наближенню до вантажного автомобіля, він увімкнув лівий поворот за для його обгону та продовжив рух. Зупинка даного автомобіля КАМАЗ повністю загородило йому видимість пішохідної доріжки по ходу руху та можливих пішоходів на ній. Реальна така можливість побачити можливих переходів в нього з`явилася в момент, коли він перетнув передньою частиною автомобіля пішохідну розмітку, тобто фактично частково об`їхав вантажівку. Тоді він і побачив по праву сторону пішохід, якій щойно наступив на пішохідну доріжку та почав рух по ній. Так як половина його автомобіля вже була на пішохідному переході, сам пішохід перебував на відстані біля п`яти метрів від автомобіля, то він продовжив рух автомобіля не створюючи при цьому жодних перепон пішоходу. Разом з тим, його наздогнав відповідач на службовому автомобілі, на вимогу якого він зупинився. Відповідач підійшов до нього, представився та пред`явив йому звинуваченні у порушенні ним правил переїзду пішоходу. Такі самі пояснення він надав і відповідачу, але вони залишилися без будь-якої на то уваги які і клопотання щодо можливого допиту пішохода та надання йому право на адвоката. Тоді відповідач склав та виніс на місці постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, з чим він не погоджується, оскільки умислу в нього на порушення Правил дорожнього руху не було. Вважає, що у відповідача були відсутні підстави для винесення даної постанови, від отримання якої відмовився. Просив суд задовольнити його позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, проте про час і місце розгляду був повідомлений належним чином.
Залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача управління патрульної поліції у м. Чернівці свого представника в судове засідання не направила. У своєму запереченні послалося на те, що відповідач діяв у межах своєї компетенції, постанову відносно позивача виніс законно тому підстави для її скасування відсутні, доказом чого слугує відєо з нагрудної камери відповідача № 1634.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 287 КУпАП України встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 14 вересня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці Шевчуком В.Г. було винесено постанову серії АР № 739268 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме : керував автомобілем марки ХОНДА СРВ, номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці на вул. Гагаріна при цьому не надав пішоходу перевагу у русі, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Згідно вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ст. 7 КАС України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 КпАП України.

Відповідно положень 251 КпАП України (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач заперечуючи проти факту порушення Правил дорожнього руху України у своїй позовній заяві та у поясненні наданому суду послався на те, що вимоги ч.1 ст. 122 КУпАП щодо правил проїзду пішохідного переходу не порушував через відсутність умислу на це, а в обстановці якій склалося, він зменшив швидкість руху та опинившись на пішохідному переході попри своєї волі продовжив рух не створюючи при цьому жодних перешкод чи то небезпеки для пішохода. Інспектором при винесенні постанови не було взято до уваги його пояснення.

Обставини оскарження позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідача як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій в цій частині залишено без будь-якого на то реагування та суду не надано будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. Суду також не було надано заперечень на позов, чи то матеріалів, які стали підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представником управління патрульної поліції у м. Чернівці окрім посилання у запереченні на те, що інспектор Шевчук В.Г. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством та постанову АР № 739268 від 14 вересня 2017 року відповідачем було винесена з дотриманням правил чинного законодавства, тому, немає підстав для її скасування, суду не надав жодних доказів правомірності дій відповідача, попри те, що у цьому же заперечені послався на наявність відєо з нагрудної камери відповідача.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, у оскаржуваній постанові не розкрито суть і обставини правопорушення, а саме : кому з пішоходів позивач не надав перевагу та конкретне місце вчиненого правопорушення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд, приходить до висновку, що інспектор Шевчук В.Г. без об`єктивного з`ясування обставин справи, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , його винності у вчиненні правопорушення, протиправно склав та виніс постанову АР № 739268 якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, а тому такі дії відповідача суд вважає неправомірними.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, в редакції від 15 грудня 2017 року, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому винесена відповідачем 14 вересня 2017 року постанова № 739268 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Керуючись ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 256, ст. 257 КпАП України, ст.ст. 5, 9, 10, 19, 72, ч. 2 ст. 77, 242, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №1 батальону управління патрульної поліції у м. Чернівці лейтенанта поліції Шевчука В.Г. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 739268 від 14 вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 протиправними.

Постанову інспектора роти №1 батальону управління патрульної поліції у м. Чернівці лейтенанта поліції Шевчука В.Г. серії АР № 739268 від 14 вересня 2017 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України скасувати та закрити провадження по адміністративній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя