Справа № 761/33345/17
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/737/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Піхур О.В.
при секретарі: Григоренко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання провести перерахунок пенсії, -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання провести перерахунок пенсії.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.04.2016 року звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок йому пенсії з урахуванням довідки ф-122 про періоди роботи в зоні відчуження з 06.06.1986 року по 31.05.1987 року, та довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши при цьому довідку№279 та №280 від 04.06.16 року. Згідно акту №1095 від 23.08.2016 року про результати проведення перевірки зазначених документів Комунального підприємства «Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно - будівельне управління» документів, що підтверджують відрядження та характер роботи, організацією не надано, однак підтверджено достовірність довідки про заробітну плату в зоні відчуження № 279. Відповідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації від 02.11.2016 року було надано інформацію щодо відрядження та характер роботи в зонах небезпеки ЧАЕС позивача за період з 06.06.1986 року по 31.12.1986 року з 01.01.1987 року по 01.02.1987 року, з 01.02.1987 року по 31.05.1987 року. Відповідно листа від 17.11.2016 року відповідач повідомив позивача, що підстав для проведення перерахунку пенсії немає. Не погоджуючись з таким висновком 16.02.2017 року була подана скарга до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Листом від 17.03.2017 року № 6231/02/1-421 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві дало вказівку відповідачу повернутись до розгляду питання щодо перерахунку пенсії позивача. Однак, станом на сьогоднішній день перерахунок пенсії так і не проведено.

Тому, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення йому перерахунку пенсії на підставі поданої заяви від 07 квітня 2016 року; зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести йому перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої КП «Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» від 06.04.2016 року №279 з дати звернення, а саме з 07.04.2016 року.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень та заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило.
Заслухавши пояснення представника позивача, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 25.12.2015 року отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

07.04.2016 року представник позивача звертався до управління із зверненням, щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додав наступні документи: довідку про заробітну плату від 06.04.2016 № 279 за період роботи з червня 1986 року по травень 1987 року, видану Комунальним підприємством "Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" та довідку від 06.04.2016 року № 280 про періоди роботи в зоні відчуженні з 06.06.1986 по 31.12.1986 та з 01.01.1987 по 31.05.1987 року.

Довідка про заробітну плату №279 від 06.04.2016 року за період з 06.06.1986 по 31.05.1987 року видана на підставі Акту №1095 від 23.08.2016 року, відповідно якого, дані зазначені в довідці відповідають даним первинних документів.

16.02.2017 року позивачем була подана скарга до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Листом від 17.03.2017 року № 6231/02/1-428 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві дало вказівку відповідачу повернутись до розгляду питання щодо перерахунку пенсії позивача.
Як зазначає позивач, відповідно листа від 17.11.2016 року відповідач повідомив його, що підстав для проведення перерахунку пенсії немає, у зв`язку з чим, перерахунок пенсії так і не проведено.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112, був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.
Обчислення пенсій відповідно до статті 15 цього ж Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.
Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов`язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.
У відповідності до ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Підпунктом 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року; далі - Порядок) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.
Відповідно п.6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
Пунктом 8 Порядку, частиною 2 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. крб.
Положеннями ст.49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
За приписами ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.
Згідно пп.5 п.2.1 Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, крім довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.
Як встановлено судом позивачем серед інших документів відповідачеві надано довідку №279 від 06.04.2016 року про заробітну плату в зоні відчуження за період з 06.06.1986 року по 31.05.1987 року.
У постанові Верховного суду України від 24 листопада 2015 року (справа №539/3949/14-а) у аспекті неоднакового застосування норм права, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.
Згідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги довідку про заробітну плату від 06.04.2016 № 279 за період роботи з 06 червня 1986 року по 31 травня 1987 року, видану Комунальним підприємством "Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління", суд приходить до висновку, що дії позивача, направлені на реалізацію встановленого законом права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною, а тому суд вважає необхідним зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої КП «Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» від 06.04.2016 року №279 з дати звернення, а саме з 07.04.2016 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 94, 99, 100, 104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суд,
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання провести перерахунок пенсії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі поданої заяви від 07.04.2016 року.
Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої КП «Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» від 06.04.2016 року №279 з дати звернення, а саме з 07.04.2016 року.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.
Суддя