Справа № 191/3456/17
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3456/17
Провадження № 2-а/191/147/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря - Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції Мангушівського ВП ГУ НП в Донецькій області Сілаєва Максима Володимировича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до рядового поліції Мангушівського ВП ГУ НП в Донецькій області Сілаєва Максима Володимировича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 19.09.2017 року він рухався на автомобілі Renault Midliner М250, н.з НОМЕР_1, по трассі М14 у напрямку Маріуполя. На посту в селищі міського типу Мангуш був безпричинно зупинений співробітником поліції, а саме - рядовим Сілаєвим Максимом Володимировичем, жетон № НОМЕР_2. Причину зупинки йому роз'яснено не було. О 13 год. 55 хв. 19.09.2017 року рядовим поліції Мангушівського ВП ГУ НП в Донецкій області, Сілаєвим М.В. було винесено постанову, серія БР №956791 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач порушив пп. 31.4.5. Правил дорожнього руху, а саме, на автомобілі на якому він рухався були встановлені на задню вісь шини з різними типами малюнків протектора.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав : згідно з пп. 31.5.ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4. цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Уразі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7. («ї»; «д»- у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги."

Позивач зазначає, що саме так і було. Дані несправності виникли в дорозі. У зв'язку з дуже поганою якістю дорожнього покриття, було повністю зіпсовано 1 колесо задньої вісі та замінено на запасне колесо такого ж самого типу малюнку. Трохи згодом було пробите інше колесо задньої вісі. Замінити його довелось на запасне колесо невідповідного типу малюнку, щоб доїхати якомога коротшим шляхом до місця ремонту (а саме до шиномонтажу), дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР згідно с пп. 31.5. ПДР, що він і робив.

Дані обставини були повідомлені поліцейському. Також позивач робив посилання на пп. 31.5 ПРД, за яким він має право доїхати до шиномонтажу, проте рядовий поліції Сілаєв Максим Володимирович відверто проігнорував його пояснення та посилання, чим порушив його права.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі, Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, пояснення позивача не брались до уваги, клопотання - необгрунтуванно відхилялись. Відповідачем не були роз'яснені його права, чим рядовий поліції грубо порушив ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, після висунення обвинувачення, без жодних пояснень, поліцейський Сілаєв М.В. рушив до стаціонарного посту, де й виніс постанову, без участі позивача. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справі. Своїми діями, поліцейський Сілаєв М.В. грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

До того ж, зі сторони поліцейського Сілаєва М.В. лунали погрози, про те, що навіть коли він винесе постанову - позивач нікуди не поїде, поки не усуне дані несправності (а це зробити неможливо). З цього приводу, позивачу довелось викликати 102, та просити допомоги у вирішенні цієї ситуації. Також, про дану ситуацію було повідомлено на гарячу лінію Національної Поліції (а саме: 0 800 500 202). Заяву було прийнято і присвоєно їй номер 295735. Тільки після цього позивача відпустили.

Таким чином, відповідачем були допущені такі порушення :

Відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КупАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278,279 КупАП; виніс постанову по ч.1 ст.121 КупАП зав порушення пп.31.4.5 ПДР, проігнорувавши обставини скоєння цього правопорушення.

У зв'язку з цим, позивач просить скасувати постанову рядового поліції Мангушівського ВП ГУ НП в Донецкій області, рядового поліції Сілаєва Максима Володимировича серія БР № 956791 від 19.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 121 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Донецькій області у судове засідання не з'явився, однак надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідач - Сілаєв М.В. в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити : найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою поліцейського РРПП ГУНП в Донецькій області капралом поліції Сілаєвим Максимом Володимировичем від 19.09.2017 року до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що 19.09.2017 року о 13 год. 55 хв. в Донецькій області Мангушського району 619 км. + 800 а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Midliner М250, н.з НОМЕР_1, на якому були встановлені на задню вісь з різними типами малюнків протектори шини для вантажних автомобілів, чим порушив пп.31.4.5 ПДР України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що відповідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 31 ПДР України передбачені вимоги щодо технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Так, п 31 пп.31.4.5 ПДР України передбачено, що Колеса і шини:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів- 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм; для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в)шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г)на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей зрізними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

ґ)на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші)- діагональні;

д)на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту;

е)на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є)відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс."

Що стосується винесення постанови та розгляду справи поліцейським на місці вчинення правопорушення, то необхідно зазначити наступне.

Позивач посилається на порушення відповідачем ст.ст.278,279 КУпАП, які передбачають розгляд справ за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Дійсно Рішенням Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (19.09.2017 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені передбаченим Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Крім того, ч. 2,4,5 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на місці його вчинення. Постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його підпис, під час складання постанови серії БР № 956791 від 19.09.2017 року позивач не оспорював допущене ним правопорушення і адміністративне стягнення. Крім того, спірна постанова винесена відповідачем з урахуванням вимог, передбачених ст.283 КУпАП та Закону України № 596-VІІІ від 14.07.2015 року.

Відповідно до ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього кодексу, але позивачем не доведено в судовому засіданні належними доказами, що відповідачем порушені вимоги закону.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не доведені в судовому засіданні та не знайшли свого повного підтвердження доказами в ході судового розгляду справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 33, 122 ч.1, 251, 258, 283, 288 ч.1, 289 КУпАП, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 9,72-77,122, 242, 244,250 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до рядового поліції Мангушівського ВП ГУ НП в Донецькій області Сілаєва Максима Володимировича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.01.2018 року.

Суддя: Т. В. Прижигалінська