Справа № 818/1251/17
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 р. Справа №818/1251/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

представника позивача Войтенка О.В.,

представника відповідача Шевченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест" про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідач порушив строки сплати узгодженого зобов'язання з податку на нерухоме майно за період з VI кварталу 2015 року по І квартал 2017 року в сумі 14 490,46 грн. та нарахованої на суму боргу пені - 3 397,01 грн., а також боргу з земельного податку з юридичних осіб за період з вересня 2015 року по травень 2017 року в сумі 610 958,23 грн. та пені в сумі 31 700,94 грн. Просить стягнути 660 546,64 грн. податкового боргу за рахунок коштів на рахунках в банках, обслуговуючих відповідача та готівки, що йому належить.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав. Пояснив, що пеня була нарахована на підставі та в порядку, визначеному ст. 129 ПК України та Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що протягом 2016 року відповідач погашав податковий борг. Пеня нарахована відповідачем невірно, а її сума не підтверджена належними доказами. Позивач вважає документом, що підтверджує сплату земельного податку, уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, подану 22.03.2016. Цією декларацією відповідач зменшив самостійно узгоджене зобов'язання по земельному податку на 59 218 грн. за рік. Дату проведення в інтегрованій картці відомостей з уточнюючої декларації відповідач розцінює як дату фактичної сплати податкових зобов'язань. Позивачем не враховано, що декларація не є платіжним документом, а дата коригування грошового зобов'язання не є датою сплати коштів. Таким чином, відповідач безпідставно зарахував цю суму в рахунок погашення боргу за попередні періоди та безпідставно нарахував пеню на неї. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачем подано декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, якою визначено суму податку - 10187,80 грн. зі сплатою по 2 546,95 грн. щоквартально; за 2016 рік на суму 10 187,80 грн. зі сплатою по 2 546,95 грн. щоквартально; за 2017 рік зі сплатою по 13 492,40 грн. щоквартально (а.с. 12-14). Зобов'язання за період з VI кварталу 2015 року по І квартал 2017 року сплачене відповідачем не було, що підтверджується розрахунком позовних вимог та витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с. 78-80). Станом на 06.07.2017 сума боргу становила 14 490,46 грн.

Також відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік, якою визначено до сплати 211 606,06 грн. земельного податку зі сплатою по 17 633,84 грн. щомісячно протягом січня-жовтня та по 17 633,83 грн. у листопаді та грудні (а.с. 15-16).

22.02.2016 подано звітну декларацію за 2016 рік з плати за землю. Нею нараховано 402 050,52 грн. земельного податку зі сплатою щомісяця по 33 504,21 грн (а.с. 17-18). 22.03.2017 подано уточнюючу декларацію з плати за землю за 2016 рік, якою зменшено зобов'язання за рік до 342 832,52 грн. (щомісячні платежі становлять 28 569,38 грн. у січні - листопаді, 2/ 569,34 грн. у грудні) (а.с. 101-102).

08.02.2017подано податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік, якою нараховано 363 402,47 грн. земельного податку зі сплатою щомісяця протягом січня - листопада по 30 283,54 грн. та 30 283,53 грн. у грудні (а.с. 19-20).

Позивач просить стягнути заборгованість з земельного податку за період з вересня 2015 року по травень 2017 року. При цьому суму, на яку було зменшено зобов'язання в уточнюючій податковій декларації за 2016 рік (59 218,00 грн.) позивачем було спрямовано на погашення боргу за попередні періоди. Суд вважає такі дії позивача безпідставними.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Виходячи зі змісту наведених норм джерелом погашення податкового боргу за попередні періоди можуть бути лише кошти, що фактично сплачені платником податків.

Відповідно до 286.2. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Статтею 287 визначено строк сплати плати за землю. Так, відповідно до п. 287.3. податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

На виконання вказаних норм відповідачем 22.03.2017 подано уточнюючу декларацію з плати за землю, якою зменшено зобов'язання з плати за землю на 59 218 грн., тобто на 4 934,83 грн. щомісячно. Вказаний розрахунок був прийнятий позивачем, про що свідчить копія квитанції №2 про прийняття податкового розрахунку (а.с. 88). Позивач безпідставно просить стягнути земельний податок за 2016 рік в сумі 402 050,52 грн., тобто по звітній декларації без урахування уточнюючої. Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог про стягнення 59 218 грн. земельного податку та стягнути з відповідача такий податок за період з вересня 2015 року по травень 2017 року в сумі 551 740,23 грн. (610958,23 грн. - 59 218 грн.).

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Податковим органом на суму податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб була нарахована пеня 31 700,94 грн., на суму боргу по податку на нерухоме майно нарахована пеня 3 397,01 грн. (а.с. 81). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, картками обліку платника податків, що пеня в сумі 3 397 грн. по податку на нерухоме майно та в сумі 16 478,53 грн. по земельному податку була нарахована позивачем вірно (а.с. 30-33,71-80).

Суд не погоджується з вимогами позивача про стягнення пені в розмірі 15 222,41 грн. з земельного податку з наступних підстав.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п. 129.3.1 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Судом встановлено, що відповідач 22.03.2017 подав уточнюючу декларацію з плати за землю за 2016 рік, якою зменшив на 59 218 грн. зобов'язання за рік - до 342 832,52 грн. Статтею 50 ПК України надано платнику податків право самостійно виправляти помилки у раніше поданих деклараціях шляхом подання уточнюючих розрахунків. Позивач безпідставно ототожнив нарахування податкового зобов'язання в податковій звітності із його сплатою та спрямував різницю податку, нарахованого у звітній та уточнюючій декларації, в рахунок погашення боргу за попередні періоди. Таким чином вважає, що день подачі уточненої декларації з земельного податку (22.03.2016), а згодом 30 число кожного місяця у 2016 році є днем погашення зобов'язання в сумі 4 934,83 грн. за попередні періоди (а.с. 75-77). Такий висновок є безпідставним, оскільки виходячи зі змісту статті 87 ПК джерелом погашення податкового боргу за попередні періоди можуть бути лише кошти, що фактично сплачені платником податків. Вказані кошти не були ані сплачені, ані нараховані.

Суд не погоджується також з твердженням представника позивача, що станом на день подання уточненої декларації строк сплати земельного податку за січень 2016 року настав, тому пеня повинна бути нарахована. Враховуючи вимоги п. 287.3 ст. 287 ПК України граничним строком сплати земельного податку за січень 2016 року є 02.03.2016 (тридцять календарних днів після останнього календарного дня звітного місяця ).

Відповідно до п. 129.9 ст. 129 ПК України у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Таким чином, Податковим кодексом не передбачено нарахування пені у разі подання уточненої звітності протягом 90 днів після граничного строку сплати зобов'язання. У даному випадку уточнена податкова декларація подана через 20 днів після настання граничного строку сплати податку за січень 2016 року.

У зв'язку з викладеним вище позивач безпідставно нарахував відповідачу пеню в сумі15 222,41 грн., помилково вважаючи датою погашення податкового боргу за минулі періоди період з 04.02.2016 по 29.11.2016 (а.с. 81).

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до аби. 1 п. 95.3, п. 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків та про стягнення готівкових коштів прямо передбачено законом.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним стягнути з рахунків в банках, обслуговуючих відповідача та готівки, що йому належить, 586 106,23 грн. податкової заборгованості, у тому числі 17 887,47 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (14 490,46 грн. основний платіж та 3 397,01 грн. пеня); 568 218,76 грн. по земельному податку з юридичних осіб (551 740,23 грн. основний платіж та 16 478,53 грн. пеня).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест" про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест" (вул. Гагаріна, буд. 9, м. Суми, Сумська область, 40000, ідентифікаційний код 37282737) та готівки, що йому належить податковий борг в сумі586 106,23 грн., у тому числі:

- 17 887,47 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості (код податку 18010400) на користь місцевого бюджету м. Суми на р/р№0002, одержувач УК у м. Сумах/м. Суми/18010400, код одержувача 37970593, банк одержувача ГУ ДКСУ в Сумській області, МФО 837013;

- 568 218,76 грн. по земельному податку з юридичних осіб (код податку 18010500) по на користь місцевого бюджету м. Суми на р/р№0002, одержувач УК у м. Сумах/м. Суми/18010500, код одержувача 37970593, банк одержувача ГУ ДКСУ в Сумській області, МФО 837013.

В частині вимог про стягнення боргу з земельного податку юридичних осіб в сумі 74 440,41 грн. відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.12.2017

Суддя О.В. Соп'яненко