Справа № 321/1478/17
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1478/17
Провадження № 2-а/321/2/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2018 смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати дії Управління соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо недоплати щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» - протиправними, а також зобов'язати здійснити перерахунок та виплату неоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік в сумі 5360 грн.

В позові зазначив, що він має статус учасника бойових дій, в зв'язку з чим має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Відповідачем йому була виплачена частина щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік, на яку він має право відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - в сумі 1200 грн.

В той же час згідно вказаної статті Закону, учасникам бойових дій повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

30 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про доплату невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2017 рік в сумі 5360 грн. Проте така доплата здійснена не була, у її виплаті відповідачем було відмовлено з посиланнями на Постанову Кабінету міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань», згідно якої у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення). Таким чином, вказаною постановою встановлено порядок здійснення виплат, але при цьому КМУ неправомірно обмежив розмір вказаної вище допомоги, що встановлена ч.5 ст.12 Закону № 3551-ХІІ, яка підлягає виплаті учаснику бойових дій сумою - 1200 грн.

Позивач зазначає, що при здійсненні нарахування та виплати йому як учаснику бойових дій щорічної разової допомоги до 5-ого травня у 2017 році застосуванню підлягають положення ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення постанови КМУ від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань» в частині, яка незаконно обмежує розмір вказаної допомоги, передбачений актом вищої юридичної сили - Законом.

Крім того, відповідач не мав підстав застосовувати обмежений вказаною постановою КМУ розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у 2017 року, оскільки відповідно до частин 2 та 3 ст.2 Закону № 3551-ХІІ: права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким чином, в зв'язку з виплатою щорічної допомоги до 05 травня у 2017 році в сумі 1200 грн., тобто меншій ніж передбачено Законом, ОСОБА_1 вказує на неправомірність порушення його прав.

Станом на 05 травня 2017 року і та на теперішній час мінімальний розмір пенсії за віком встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено Законом про Державний бюджет України на поточний рік. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 травня 2017 року розмір мінімальної пенсії за віком становить 1312 грн. Таким чином, розмір разової щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік, який відповідач мав сплатити, повинен становити (5x1312) - 6560 грн. Недоплачена відповідачем частина щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2017 рік становить - 5360 грн.

Позивач зазначає, що письмову відмову у доплаті належної йому допомоги він отримав поштою 28 листопада 2017 року, раніше поданий ним адміністративний позов був повернутий судом, в зв'язку з чим ОСОБА_1 просити суд поновити йому пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.8 ст.262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження та без виклику учасників справи, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник відповідача надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що управління виконало свої повноваження в частині виплати допомоги ОСОБА_1 в повному обсязі відповідно до чинного законодавства: Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 24 червня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога.

Враховуючи те, що позивач є учасником бойових дій, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є учасниками бойових дій, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни - учасників бойових дій.

Як вбачається з листа № 2681/01-14 від 22 листопада 2017 року Управління соціального захисту населення Михайлівської РДА, розглянувши заяву позивача, повідомило, що йому в квітні 2017 року була перерахована разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня за 2017 рік у розмірі 1200 грн., визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 року «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно з частинами 1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога для учасників бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які, відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги учасникам бойових дій - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин діяла редакція частини п'ятої ст. 12 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України Постановою № 223 від 05 квітня 2017 року установив, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1200 грн. Тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п'ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати ОСОБА_1 у квітні 2017 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і Постанова Кабінету Міністрів України № 141. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2017 році підлягає застосовуванню не Постанова КМУ № 223, а Закон України № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, частина п'ята статті 12 якого передбачає виплату цієї допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Такі висновки містяться в Постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 21-6508а15 від 10.02.2016 р., яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положеннями ч.3 ст. 28 зазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Виходячи з наведеного, позов слід задовольнити.

Так як, ОСОБА_1 Управлінням соціального захисту населення Михайлівської РДА було відмовлено у здійсненні доплати невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2017 рік повідомленням від 22 листопада 2017 року, позивачем не пропущено строки для звернення до адміністративного суду.

Згідно ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст.19, 22, 46, 58 Конституції України, ст.ст.5,6,12, 17, 17 - 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст.241-246, 262, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» - протиправними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 неоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік в сумі 5360 грн.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області за рахунок Державного бюджету на користь держави судові витрати в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко