Справа № 404/7705/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7705/17
Номер провадження 2-а/404/164/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до поліцейського Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Берлада Романа Вікторовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: скасувати постанову поліцейського Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Берлад Романа Вікторовича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР №837929 від 22.11.2017 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв чи заперечень до суду не надіслано.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, з'ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту винесеної відповідачем постанови серії БР №837929 від 22.11.2017 року, убачається що: позивач того ж дня, рухаючись на транспортному засобі марки «ВАЗ 21093» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в м. Помічна здійснив стоянку транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку «зупинку заборонено», чим порушив п. 3.34 додатку 1 та п. 8.4в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові поліцейський не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб'єкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до п.9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, згідно наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 з подальшими змінами, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

В даному випадку позивачем надано копію постанови про адміністративне правопорушення, яку складено з порушеннями, згідно із вищезазначеними нормами.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача - зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України..

Відповідно до п.8.2-1 Правил дорожнього руху дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менше як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Відповідно до п.8.4в Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі заборонені знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 забороняє зупинку та стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження та завантаження вантажу). Зона дії даного знаку встановлюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

В ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ. Оскаржуване рішення винесено з обмеженням прав особи на захист.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідач не спростував заперечення водія. Не відбирались пояснення очевидців. Залишаються не спростованими заперечення особи яка притягається до адміністративної відповідальності. У будь-якій формі не фіксувався процесуальний порядок, з моменту виявлення ймовірного проступку, до вручення копії постанови про адміністративне правопорушення (ст. 284 КУпАП).

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Керуючись ст.ст. 72, 168, 229, 241, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову серії БР №837929 від 22.11.2017 року поліцейського Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Берлада Романа Вікторовича в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 122 КУпАП України - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровського Є. В. Завгородній

районного суду

м.Кіровограда