Справа № 804/2697/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 р. Справа № 804/2697/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретары судового засідання Конєвої С.О. Воробйовій П.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2017р. ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення позивача - ОСОБА_3 до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір банківського рахунку у гривні №980-027-000002331 від 12.10.2015р. за умовами якого було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 відповідно до умов якого банк зобов'язувався приймати та зараховувати на рахунок позивача грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта та проводити інші операції за рахунком. На виконання вказаного договору на рахунок позивача, починаючи з дня його відкриття, зараховувалися грошові кошти, які станом на день введення тимчасової адміністрації в Банку на вказаному рахунку позивача у Банку обліковувалися грошові кошти в сумі 580000 грн. 23.05.2016р. за рішенням НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» було віднесено до категорії неплатоспроможних, введено тимчасову адміністрації, а в подальшому 12.07.2016р. НБУ відкликано банківську ліцензію та введено процедуру ліквідації Банку з 13.07.2016р. та призначено Уповноваженою особою на ліквідацію Банку Волкова О.Ю., при цьому, за даними офіційного сайту Фонду процедура ліквідація була введена з 13.07.2016р. по 12.07.2018р.Після введення процедури ліквідації Банку, позивач отримав через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб грошові кошти у розмірі 200 000 грн. та враховуючи наявність на рахунках позивача коштів, що перевищували розмір відшкодування, встановлений Законом, 13.08.2016р. ( у 30 денний строк з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії) звернувся до відповідача із письмовою заявою про включення вимог позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів на заборгованість, що перевищує суму гарантування вкладів фізичних осіб, тобто вище 200000 грн. Проте станом на день подання позову позивачем не було отримано жодного повідомлення від Банку на його заяву про включення вимог позивача до акцептованих вимог кредиторів, а тому позивач вважає, що з боку відповідача допущено бездіяльність з приводу не вчинення дій по включенню вимог позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» та проведення заліку зустрічних однорідних вимог виходячи з норм ст.ст.2,3, 26,44,45,48,49, 52 Закону України «По систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-УІ (далі - Закон №4452). Також позивач вказує і на те, що повинен був заявити свої вимоги до Банку у період з 16.07.2016р. по 16.08.2016р., тобто звернувшись з письмовою заявою до відповідача 13.08.2016р. позивач звернувся у встановлений Законом строк, проте, станом на 26.04.2017р. жодного письмового повідомлення про включення його вимог до акцептованого реєстру вимог кредиторів Банку не отримав, а тому просить визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати відповідача вчинити певні дії по включенню вимог позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн. При цьому, у позові позивач зазначає, що підстав для застосування постанов Верховного Суду України від 16.02.2016р. у справі №826/2043/15, від 15.06.2016р. у справі №826/20410/14 не має, оскільки спірні правовідносини виникли між вкладником, Фондом та Уповноваженою особою Фонду як наслідок запровадження процедури ліквідації банку, а не у межах процедури банкрутства, та без участі банку, як боржника. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а тому вважає, що спори у цих правовідносинах є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Представник позивача подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні (а.с.125).

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 11.09.2017р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с.124).

Також 02.06.2017р. відповідач надіслав на адресу суду письмові заперечення на позов, у яких просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що за своєю суттю бездіяльністю може визнаватися певна форма поведінки особи, пов'язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була і могла вчинити в силу покладених на неї посадових обов'язків згідно з чинним законодавством. Виходячи із повноважень, визначених ст.38 Закону №4452 правочини (транзакції) по перерахуванню коштів на рахунки позивача були визнані комісією нікчемними з підстав проведення переказів з рахунку фінансової установи на рахунок позивача, що спричинило безпідставне збільшення витрат для Фонду та штучно збільшено відшкодування в розмірі, що гарантовано державою. Тобто, фактичне повернення коштів відбулося за рахунок проблемного банку, а не фінансової установи, у якій не було достатньо коштів для повернення позики своїм кредиторам, що вказує на фінансову піраміду за участю пов'язаної з банком юридичною особою та ПАТ «Банк Михайлівський», а, відтак, і підстав для включення позивача до переліку у Відповідача були відсутні. Також, відповідач посилається і на те, що у ході перевірки банківських операцій комісією було прийнято рішення про розблокування рахунку позивача та внесення змін до відповідного переліку та 06.01.2017р. і 19.07.2017р. інформацію про позивача на суму 54871,66 грн. та на суму 145128,34 грн. було включено до переліку вкладників, які передано до Фонду для внесення відомостей до Загального реєстру і на сьогоднішній день кошти у загальному розмірі 200000,00 грн. позивачем уже отримано, а тому вважає, що позивачем не надано суду доказів про порушення відповідачем суб'єктивного права позивача(а.с.46-47).

Третя особа(Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) в судове засідання не з'явилися, причину неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно 08.09.2017р., що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням (а.с.121).

Водночас, 23.05.2017р. представник третьої особи надіслав на адресу суду письмові пояснення у яких просив розглянути справу без участі представника Фонду у зв'язку з неможливістю забезпечити участь представника через щільний графік судових засідань та просив у задоволенні даного позову відмовити повністю посилаючись на те, що у Фонду відсутні будь-які первинні документи по вкладах позивача і тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру і виплаті відшкодування. Таким чином, відповідно до приписів Закону №4452 у Фонду гарантування ще не виникло обов'язку перед позивачем щодо відшкодування йому коштів, і тому права позивача не могли бути порушеними Фондом гарантування, отже позовні вимоги позивача вважає передчасними по відношенню до Фонду гарантування(а.с.29-35).

Згідно до вимог ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які не прибули в судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи.

Також і за приписами ч.4 ст.128 вказаного Кодексу встановлено, що у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

А якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта - ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, подану представником позивача заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, висловлене представником третьої особи клопотання у письмових поясненнях про розгляд даної справи без участі представника Фонду, належне повідомлення відповідача, третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, подані відповідачем і третьою особою письмові заперечення та пояснення на позов, строки розгляду справи, встановлені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами згідно до вимог ч.2, ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі ( у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду сторонами документів встановлені наступні обставини у даній справі.

12.10.2015р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» за умовами якого Банком на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні для зберігання грошей позивача і здійснення його розрахунково-касового обслуговування, що підтверджується копією відповідного договору (а.с.9).

21.10.2015р. між ОСОБА_3 (Стороною-1) та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір №980-027-000140753 за умовами якого Сторона-1 передає кошти Стороні-2 у власність у розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов'язується повернути кошти Стороні-1 та виплатити проценти у порядку та на умовах, встановлених цим договором, а саме: у розмірі 289417,64 грн. зі строком до 20.04.2016р., що підтверджується змістом копії відповідного договору (а.с.10).

Також 21.10.2015р. ОСОБА_3 було внесено на вищезазначений рахунок грошові кошти в сумі 289417,64 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру за №3337032 від 21.10.2015р. (а.с.11).

11.03.2016р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Додаткову угоду до договору №980-027-000140753 від 21.10.2015р. відповідно до якої у зв'язку з домовленістю сторін було збільшено суму коштів, що передається у власність Стороні-2 на суму 100000 грн. і складає 522000,00 грн., що підтверджується копією додаткової угоди (а.с.12).

22.04.2016р. між ОСОБА_3 (Сторона-1) та ПАТ «Банк Михайлівський» (Сторона-2) був укладений договір №980-027-000226098 Тип договору: Суперкапітал (фінансовий) (з виплатою процентів щомісячно) за умовами якого Сторона-1 передає кошти Стороні-2 у власність у розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов'язується повернути кошти Стороні-1 та виплатити проценти у порядку та на умовах, встановлених цим договором, а саме: у розмірі 280000,00 грн. зі строком до 21.10.2016р., що підтверджується копією цього договору (а.с.13-14).

25.04.2016р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Додаткову угоду до договору №980-027-000226098 від 22.04.2016р. відповідно до якої у зв'язку з домовленістю сторін було збільшено суму коштів, що передається у власність Стороні-2 на суму 300000,00 грн. і складає 580000,00 грн., що підтверджується змістом додаткової угоди (а.с.15).

23.05.2016р. згідно постанови НБУ №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський» було віднесено до категорії неплатоспроможних та за рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк Михайлівський».

У подальшому, 12.07.2016р. за постановою правління НБУ №124-рш було відкликано банківську ліцензію та введено ліквідаційну процедуру у ПАТ «Банк Михайлівський» згідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1213 з 13.07.2016р. по 12.07.2018р.

06.01.2017р. та 19.07.2017р. позивача було включено до переліку вкладників банку та позивачеві Фондом було виплачено гарантовану державою суму у розмірі 200000 грн., платежами у розмірі 145128,34 грн. та 54871,66 грн., що підтверджується витягом із Переліку фізичних осіб, кошти яких підлягають виплаті від 20.05.2017р., а також факт виплати вказаних сум і підтверджено позивачем у позові (а.с.4, 48).

03.08.2016р. позивач склав до відповідача заяву про включення до реєстру кредиторів у якій просив визнати позивача кредитором Банку за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між позивачем та Банком у сумі всіх належних йому коштів, що перевищують суму гарантування вкладів фізичних осіб, тобто вище 200000,00 грн., яку надіслав на адресу відповідача 11.08.2016р., що підтверджується копією відповідної заяви та копіями опису поштового вкладення та фіскального чеку про відправку (а.с.16-17).

Вказана заява не була відповідачем розглянута та відповіді позивач не отримав.

08.02.2017р. позивач повторно із листом до відповідача щодо надання йому інформації про включення його вимог до акцептованого реєстру кредиторів Банку за його заявою від 13.08.2016р., який було надіслано на адресу відповідача 09.02.2017р., що підтверджується копією листа та копією фіскального чеку (а.с. 18).

Станом на 26.04.2017р. (дата звернення позивача до суду з позовом) позивач відповіді на вищевказані звернення від відповідача не отримав.

Лише листом за вих. №13.05.17/04-вих. від 13.05.2017р. відповідач у відповідь на запит позивача надіслав на адресу позивача повідомлення за змістом якого повідомив позивача, про те, що переказ коштів (транзакція), здійснені на рахунки позивача, є нікчемним у зв'язку з чим повідомив про відсутність законних підстав для включення вимог позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський», що підтверджується копією відповідного листа-повідомлення (а.с.44).

Позивач оспорює бездіяльність відповідача з приводу не вчинення ним дій по включенню вимог позивача у сумі належних йому коштів, що перевищують суму гарантування вкладів фізичних осіб, тобто вище 200000 грн., до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський», просить її визнати протиправною та зобов'язати відповідача внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів та включити вимоги позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн. виходячи з вимог ст.ст.2,3, 44, 45, 48,49 Закону №4452.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд находить підстави достатніми для часткового задоволення позовних вимог шляхом виходу за межі позовних вимог та визнання протиправними дій щодо відмови відповідача про включення вимог позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» у розмірі 380000 грн., викладеної у повідомленні за вих. №13.05.17/04-вих. від 13.05.2017р. та зобов'язання відповідача внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів і включити вимоги позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн., виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні зади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-УІ (далі - Закон №4452), а повноваження Фонду та Уповноваженої особи Фонду щодо складання та ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів регулюються Порядком складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017р. №3711, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2017р. за №1104/30972 ( далі - Порядок № 3711).

Згідно із положеннями ст.2 Закону №4452 вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн.

Згідно до п.12 ч.5 ст. 12 Закону №4452 Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку, зокрема, визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

За приписами ч.3 ст. 37 Закону №4452 встановлено, що уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

У відповідності до вимог ч.1, ч.2 ст. 45 Закону №4452 Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду - ч.5 ст. 45 Закону №4452.

Пунктом 3 ч.1 ст. 48 Закону №4452 визначено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно ч.1 ст. 49 Закону №4452 передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону.

Пунктом 3 ч.2 ст.49 Закону №4452 встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

За ч.3, ч.4 ст. 49 Закону №4452 встановлено, що реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці-ч.5 ст.49 Закону №4452.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 52 Закону №4452 встановлена черговість та порядок задоволення вимог до банку, зокрема, кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом;4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;10) вимоги за субординованим боргом.

Аналогічні повноваження делеговані Фондом Уповноваженій особі і за Порядком №3711.

Аналізуючи вказані вище норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що саме уповноваженій особі заявляються кредиторські вимоги до Банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та саме на відповідача покладені (делеговані Фондом) повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, внесення змін до вказаного реєстру, який затверджується виконавчою дирекцією Фонду. При цьому, підлягають віднесенню до четвертої черги вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Таким чином, можна дійти висновку, що у разі, якщо вклад фізичної особи у Банку, у якому введено процедуру ліквідації, перевищував гарантовану суму 200000 грн., яка була виплачена вкладникові банку за його вкладом, вкладник Банку має право заявити кредиторські вимоги до Банку у вищенаведеному порядку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом та такі кредиторські вимоги повинні були віднесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку до четвертої черги.

Так, як встановлено із наданих суду документів, відповідно до прес-релізу, розміщеному на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що офіційна публікація про початок процедури ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» була розміщена у газеті «Голос України» №132 (6386) від 16.07.2016р., таким чином відповідно до ч.5 ст.45 Закону №4452 строк подачі кредиторських вимог був встановлений до 16.08.2016р. включно.

Як видно із наявної в матеріалах справи заяви позивача про включення до реєстру кредиторів, вказана заява була складена 03.08.2016р., направлена на адресу відповідача 11.08.2016р., що підтверджується копією відповідної заяви, копією опису вкладення та фіскальним чеком (а.с.16-17).

За викладених обставин, та з урахуванням того, що позивачеві була виплачена Фондом гарантування вкладів гарантована сума у розмірі 200000,00 грн. за його вкладом у розмірі 580000,00 грн., заява позивача про кредиторські вимоги до Банку у частині, що перевищує виплачену Фондом суму, підлягала включенню відповідачем до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» з віднесенням його кредиторських вимог на залишкову суму у розмірі 380000,00 грн. до четвертої черги згідно до вимог ст.52 Закону №4452.

Разом з тим, у вище встановлені строки кредиторські вимоги позивача за його заявою, надісланою на адресу відповідача 11.08.2016р., не були відповідачем включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, а лише 13.05.2017р. Уповноваженою особою Фонду на адресу позивача були надіслано повідомлення за вих. №13.05.17/04-вих., у якому відмовлено у включенні вимог позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський з посиланням на те, що переказ коштів (транзакція), здійснений на рахунки позивача, є нікчемним у зв'язку з тим, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016р. не надає права на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, він лише надає право на отримання виплат відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників, в межах гарантованої суми (а.с.44).

Проте такі доводи та мотивація відповідача щодо відмови позивачеві у включенні його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з того, що на вимогу ухвали суду від 08.06.2017р. щодо надання розпорядчих документів Фонду з приводу визнання нікчемними правочинів укладених з позивачем надано не було без поважної причини, в той час, як наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що позивачем не укладалося будь-яких договорів з фінансовими установами, а договори банківського рахунку та договір №980-027-000140753 від 21.10.2015р., додаткова угода до нього від 11.03.2016р., договір №980-027-000226098 від 22.04.2016р., додаткова угода до нього від 25.04.2016р. були укладені безпосередньо із ПАТ «Банк Михайлівський» та кошти були внесені особисто позивачем за меморіальним ордером №3337032 від 21.10.2015р., що свідчить про те, що позивач був безпосереднім вкладним банку, а не прирівняним до нього, а тому посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016р. як на підставу для відмови у включення кредиторських вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, є безпідставним та не обґрунтованим.

При цьому, судом враховується і та обставина, що у ході проведення перевірки банківських операцій під час перевірки договорів позивача щодо встановлення нікчемності правочинів, комісією було прийнято рішення про розблокування рахунку позивача та внесення змін до відповідного Переліку про включення відомостей про рахунок позивача до Загального реєстру для виплати гарантованої Фондом суми у розмірі 200000,00 грн., які були виплачені позивачеві 06.01.2017р. та 19.07.2017р., відповідно, про що зазначено відповідачем у його запереченнях, а тому направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення, викладеному у листі від 13.05.2017р. щодо відмови позивачеві у включенні його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку після виплати вказаної суми не може свідчити про нікчемність правочинів позивача, а тому така відмова є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надано жодних доказів та не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б свідчили про правомірність відмови позивачеві, викладеній у повідомленні від 13.05.2017р., у включенні його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку на суму 380000,00 грн. з урахуванням встановлених обставин та наведених вище доказів, у тому числі і щодо розблокування відповідачем рахунків позивача після перевірки відповідачем правочинів, укладених між позивачем та Банком, а також з урахуванням виплати позивачеві Фондом гарантованої суми у розмірі 200000 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що виплата Фондом гарантованої суми позивачеві у розмірі 200000 грн. свідчить про те, що перевіркою не виявлено порушень вимог чинного законодавства при укладенні договорів між позивачем та Банком, а тому визнання нікчемним переказу коштів (транзакцій) на рахунки позивача після виплати позивачеві гарантованої суми 06.01.2017р. та 19.07.2017р. є безпідставним та суперечить вимогам Закону №4452.

При цьому, на вимогу суду, відповідачем не було надано жодних розпорядчих документів про визнання нікчемними правочинів укладених між позивачем та Банком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії відповідача щодо відмови позивачеві у включенні його кредиторських вимог до акцептованих вимог кредиторів Банку, суд приходить до висновку, що вказана відмова відповідача є протиправною та такою, що вчинена не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для вчинення дії та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв'язку з чим слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачеві у включенні його кредиторських вимог до акцептованих вимог кредиторів Банку, яка викладена у повідомленні від 13.05.2017р. за вих. №13.05.17/04-вих.

Також, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів та включити вимоги ОСОБА_3 до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн. виходячи з того, що складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів віднесено до повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно до п.3 ч.1 ст.48 Закону №4452, а також у відповідності до вимог Порядку №3711.

Водночас, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення кредиторських вимог позивача до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн. з урахуванням того, що у ході судового розгляду даної справи судом було встановлено не бездіяльність відповідача - що є пасивною поведінкою суб'єкта владних повноважень, а встановлені судом протиправні дії відповідача як суб'єкта владних повноважень, які полягають у відмові позивачеві у включенні його кредиторських вимог до акцептованого реєстру вимог кредиторів Банку, викладеній у повідомленні за вих. №13.05.17/04-вих. від 13.05.2017р.

За приписами ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо відмови про включення вимог ОСОБА_3 до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» у розмірі 380000 грн., викладеної у повідомленні за вих. №13.05.17/04-вих. від 13.05.2017р.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів та включити вимоги ОСОБА_3 до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 380000 грн. (триста вісімдесят тисяч грн.).

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва