Справа № 2-а-1142/10
Суддя: Підберезний Г. А.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2а-1142/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Підберезного Г.А.,

при секретареві - Гальчанській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАЇ з ОАТ м. Дніпропетровська молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що постановою АА№647423 від 20.09.2010 р. на нього було накладене стягнення у вигляді 260 (двісті шістдесят) гривень за порушення вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим здійснив порушення ПДР України, а саме здійснив стоянку свого автомобілю в забороненому для цього місті.

Позивач вважає, що зазначена постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню за наступних з тих підстав, що зупинив автомобіль в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» вимушено, через технічну несправність транспортного засобу.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач до суду не зявився, надав заяву із проханням розглядати справу без його участі.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду жодних заперечень проти адміністративного позову, тому спростувати пояснення позивача немає можливості, так як відповідач не надав будь-яких доказів, що спростовують пояснення позивача, а тому будь які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Таким чином, доказів, окрім постанови, дані якої не можуть бути достатніми для встановлення факту скоєння адміністративного правопорушення позивачем, а тому не зясованими та не доведеними є факти, які б могли свідчити про наявність складу правопорушення в діях позивача, про що зазначено відповідачем в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про адміністративне правопорушення.

Так, судом не встановлено яким чином давав оцінку та досліджував докази інспектор, на підставі яких прийшов до висновку і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення та піддав позивача адміністративному стягненню за порушення правил.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, відсутність якого без поважних причин дає суду підстави вважати, що відповідач не бажає підтверджувати свої дії у відкритому судовому засіданні, а тому суд вирішує справу на основі наявних у справі доказів. Суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та обєктивного дослідження та зібрання фактичних даних по справі, а тому, враховуючи вищевикладені обставини та порушення допущені відповідачем при винесенні постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення в звязку із недоведеністю його вини та відсутністю складу зазначено в постанові адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.15,14 Правил дорожнього руху передбачає, що у разі вимушеної зупинки в місці де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих правил.

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст.122 ч.1, 247 ч.1п.1 КУпАП, ст.ст.161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАЇ з ОАТ м. Дніпропетровська молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Постанову інспектора ДПС БДПС ВДАЇ з ОАТ м. Дніпропетровська молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 АА№647423 від 20.09.2010 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А.Підберезний