Справа № 806/3213/17
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Житомир справа № 806/3213/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєва В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці до приватного підприємства "Житлоремекс 2" про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна служба України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області звернулось до суду з позовом, у якому просить застосувати заходи реагування до приватного підприємства "Житлоремекс 2", шляхом анулювання дозволу № 577.13.18 від 07.10.2013.

В обґрунтування заявлених вимог Державна служба України з питань праці вказувала на те, що за результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 жовтня 2017 року на підприємстві "Житлоремекс 2" встановлено ряд порушень законодавства з охорони праці, які стали причиною настання такого нещасного випадку перевірки дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції від 15.12.2017.

Приписами пункту 10 Розділу VII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Кодексу адміністративного судочинства (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017. У новій редакції відсутня аналогічна норма, що дозволяє розглядати справу в порядку скороченого провадження.

Главою 10 розділу ІІ КАС України в редакції від 15.12.2017 передбачено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Зокрема ч.5 ст.262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справу слід розглянути у відповідності до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про відкриття скороченого провадження від 13 грудня 2017 року відповідач отримав 19 грудня 2017 року, проте заперечення (відзив) на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено судом, згідно з КВЕД 81.10 основним видом діяльності підприємства є комплексне обслуговування об'єктів. Зокрема, діяльності підприємства спрямована на організацію і виконання комплексу робіт по ремонту та експлуатації житлового фонду.

У 2013 році приватне підприємство отримано Дозвіл № 557.13.18 на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме на роботи верхолазні, що виконуються на висоті 5 метрів і більше над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу; на обстеження, ремонт та чищення димарів, повітропроводів (а.с.12).

Функції служби охорони праці ПП "Житлоремекс 2" покладені на головного інженера. Зокрема, розроблено посадові інструкції та інструкції з охорони праці за професіями та видами виконуваних робіт. З працівниками проводяться інструктажі з охорони праці та ведеться необхідна документація, яка стосується питань охорони праці відповідно з чинним законодавством.

11 жовтня 2017 року наказом № 1930 утворено комісію з метою проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком та можливою інвалідністю, що стався 10 жовтня 2017 року з працівником приватного підприємства «Житлоремекс 2» ОСОБА_1

Наказом управління від 25.10.2017 № 2008 проведення розслідування комісією продовжено у зв'язку з відсутністю медичного висновку Житомирського обласного наркологічного диспансеру про наявність алкоголю, наркотичних та токсичних речовин в організмі потерпілого.

Відповідно до акту проведення розслідування нещасного випадку від 09.11.2017, комісією були виявлені наступні порушення вимог законодавства про охорону праці:

- допуск працівників до виконання робіт на висоті без проходження ними навчання та перевірки знань Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті;

- відсутній проект виконання робіт чи технологічна карта для виконання робіт на висоті;

- члени комісії з перевірки знань з питань охорони праці та посадові особи підприємства не пройшли навчання та перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці;

- відсутня інструкція з охорони праці для робіт на висоті;

- у наряд-допуску для виконання робіт на висоті від 10.10.2017 року відсутній запис про проходження членами бригади цільового інструктажу в разі первинного допуску, працівники допускаються до робіт підвищеної небезпеки без проходження ними обов'язкових медичних оглядів тощо.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, зі змінами і доповненнями, визначено основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні (далі - Закон № 2694-ХІІ).

Приписами ч.1 ст.38 Закону № 2694-ХІІ передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закон № 2694-XII посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Згідно із ст. 13 Закону № 2694-ХІІ роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За змістом пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до абз.2 ст.1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Приписами п.7 ст.7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з підпунктом 30 пункту 4 Положення про Держпраці та підпунктом 29 пункту 4 Положення про Управління Держпраці, Держпраці та її територіальні органи видають у передбачених законодавством випадках дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.7 ст.4-1 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2806-ІV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

- здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Приписами ст.21 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що підставою для анулювання дозволу є виникнення нещасного випадку, якщо в акті розслідування встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.

Аналіз правових норм свідчить на користь висновку, що у разі проведення розслідування нещасного випадку виявлено порушення вимог законодавства з охорони праці, що стали причиною настання такого нещасного випадку, у управління є законодавчі підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

В матеріалах справи відсутні докази та документи які б спростовували виявлені Управлінням Держпраці у Житомирській області порушення, зазначені в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 жовтня 2017 року.

Крім того, відповідач жодних доказів про оскарження акту від 9 листопада 2017 року про проведення розслідування та заперечень проти позову до суду не надав.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Держпраці у Житомирській області про застосування заходів реагування шляхом анулювання дозволу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування до приватного підприємства "Житлоремекс 2" шляхом анулювання дозволу № 557.13.18 від 07.10.2013.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва