Справа № 2-а-49/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-49/11

провадження у справі №

10 січня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...ОСОБА_1 при секретарі…………….....ОСОБА_2

з участю позивача……………...……..ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до інспектора ДПС роти ОДДЗ взводу №2 м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_4

про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову серії АМ1 №038206 від 30.11.2010 року, винесену відповідачем щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.11.2010 року близько 13 год. 30 хв. він рухався на автомобілі «ВАЗ» по автодорозі Київ Чоп, але в районі 167 км його зупинив відповідач. Підійшовши до його автомобіля він показав йому якийсь прилад, на екрані якого було видно швидкість руху 94км/год та пояснив, що ним було перевищено швидкість руху. На всі його пояснення, що швидкість руху він не перевищував, інспектор не відреагував та склав протокол, винісши при цьому постанову, з якою він не погоджується, вважає її незаконною та такою що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, судом належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомляв, заперечення проти позову не подав, заяви від нього про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що 30.11.2010 року відповідачем відносно позивача було складено протокол серії АМ1 №128791 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що позивач цього ж дня о 13 год. 40 хв. на 167 км а/д Київ Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (70 км/год) при проведенні дорожніх робіт рухався із швидкістю 94 км/год, чим перевищив швидкість руху на 24 км/год, чим порушив п. 12.9 «б» ОСОБА_5 Дорожнього Руху України. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» (а.с.4).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №038206 від 30.11.2010 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., порушення зафіксоване приладом «Беркут» №0801167 (а.с.5).

У відповідності до п.12.9 «б» ОСОБА_5 дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року слідує, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 (обмеження швидкості до 50 км/год).

В ч. 1 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Посилання позивача на те, що ним не було допущено перевищення швидкості, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АМ1 №128791 від 30.11.2010 року підтверджено факт порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, що зафіксовано за допомогою приладу вимірювання швидкості «Беркут», крім того, ця обставина підтверджується копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №038206 від 30.11.2010 року. Пояснення позивача суд не бере до уваги, оскільки наявні підстави вважати, що вони дані з метою уникнення від адміністративної відповідальності, крім того позивач фактично визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, про що свідчить його підпис у вищевказаному протоколі. Оскаржувана постанова була винесена з дотриманням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, і не викликає у суду щодо правдивості обставин, викладених в ній.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, що було, в повній мірі, доведено в судовому засіданні.

Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією цієї статті.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора ДПС роти ОДДЗ взводу №2 м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити за безпідставністю.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Л. Й. Савицька