Справа № 750/12500/17
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/160/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю секретаря судового засідання - Мачачі І. П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

11.11.2017 року Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач-1), Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач-2) в якому просить:

1) скасувати постанову державного виконавця від 01.12.2017 року про стягнення з нього витрат виконавчого провадження в сумі 71 грн по виконавчому провадженню № 54349444;

2) стягнути з відповідача-2 на рахунок позивача неправомірно стягнуті грошові кошти у вигляді витрат виконавчого провадження в сумі 71 грн по виконавчому провадженню № 54349444, у разі їх фактичного стягнення.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача-1 не було законних підстав для стягнення з позивача витрат по виконавчому провадженню № 54349444 в зв'язку із добровільним виконанням рішення суду та відсутності правових підстав для його стягнення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому позивач надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника; представник відповідача-1 надіслав заперечення проти позову, в яких висловив позицію про законність дій державного виконавця, вчинених по виконанню виконавчому провадженню № 54349444, та відмову в позові з цих підстав; відповідач-2 про причини неявки його представника суд не повідомив.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини:

1. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.09.2016 року, ухваленою по адміністративній справі № 750/5109/16-а, зобов'язано позивача здійснити з 01.05.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із включенням до заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

На підставі цієї постанови, за заявою стягувача судом було видано виконавчий лист № 750/5109/16-а, який знаходився на виконанні у відповідача-1 (виконавче провадження № 54349444).

Постановою державного виконавця від 01.12.2017 року, копію якої позивач фактично отримав 05.12.2017 року, з позивача стягнуто витрати виконавчого провадження в сумі 71 грн.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон) витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, є витратами виконавчого провадження і відшкодовуються за рахунок боржника; розмір витрат виконавчого провадження встановлюється Міністерством юстиції України.

За приписом частини першої статті 45 Закону витрати виконавчого провадження компенсуються у другу чергу після повернення стягувачу авансового внеску на організацію та проведення виконавчих дій.

Здійснення відповідачем-1 витрат виконавчого провадження, яке полягає у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення її рекомендованим листом позивачу, реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження підтверджується матеріалами справи.

Суд констатує, що Закон не пов'язує стягнення витрат виконавчого провадження лише з фактом вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення; визначальним у цьому є невиконання боржником рішення в добровільному порядку та звернення стягувача до державної виконавчої служби з метою забезпечення виконання рішення в примусовому порядку, яке розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що передбачає здійснення державною виконавчою службою пов'язаних з цим виконанням витрат.

Мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить детальний розрахунок здійснених відповідачем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5, при цьому Закон не покладає на державного або приватного виконавця обов'язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

Отже, пред'явлені позивачем до відповідача-1 вимоги є безпідставними

2. За приписом частини третьої статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Оскільки відповідач-2 не є органом державної виконавчої служби і, як наслідок цього, - не може бути належним відповідачем по цій справі, вимога позивача про стягнення з відповідача-2 коштів у вигляді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження по виконавчому провадженню № 54349444 є такою, що пред'явлена до неналежного відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 287 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця та стягнення грошових коштів відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтями 287 КАС України.

Суддя В. О. Коверзнев