Справа № 463/45/18
Суддя: Нор Н. В.
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/45/18
Провадження № 2-а/463/105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Нора Н.В.

з участю секретаря Онищака М.П.

представника позивача Мельник О.В.

перекладача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_3 про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення про затримання громадянина Республіки Туреччина, ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2. з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 16.00 год. 02.01.2018р. з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» територія суміжна Річківській сільській раді, Жовківського району Львівської області в районі 642 прикордонного знаку, внаслідок чого 02.01.2018р. був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща і 02.01.2018р. переданий на територію України на підставі ст. ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб». За вчинення таких дій, 05.01.2018р. Жовківським районним судом Львівської області відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Законом України від 24.07.2006р. ратифіковано Угоду між КМУ та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб, відповідно до умов якої кожна Договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснює реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в'їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони. Та обставина, що у відповідача відсутні документи що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України перешкоджатиме процедурі реадмісії. Крім того, у відповідача відсутнє джерело доходу на території України, будь-які родичі, а також останній не володіє українською або державною мовою, що в сукупності, свідчить про необхідність проведення його затримання. З наведених вище мотивів, змушений звернутись до суду із згаданим позовом, обґрунтованість якого вважає доведеною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні просив не видворяти його за межі території України, оскільки в Республіці Туреччина йому загрожує небезпека. Крім того, в Республіці Польща невірно встановлено його анкетні дані. Підтвердив, що будь-які документи у нього відсутні, в тому числі на право перебування чи в'їзд та виїзд з України.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Жовківським районним судом Львівської області 05.01.2018р. відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у зв'язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що відповідач вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» територія суміжна Річківській сільській раді, Жовківського району Львівської області в районі 642 прикордонного знаку, внаслідок чого 02.01.2018р. був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща і 02.01.2018р. переданий на територію України на підставі ст. ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб».

Крім того, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення також встановлено анкетні дані відповідача, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., які є ідентичними тим, що встановила Прикордонна Варта Республіки Польща.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 цього Закону, іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно ст. 1 зазначеного Закону, реадмісія - це передача з території України або приймання на територію України іноземців та осіб без громадянства на підставах та в порядку, встановлених міжнародними договорами України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» від 24.07.2006р. ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб, підписану 07.06.2005 в м. Анкарі.

Пункт 1 ст. 3 цієї Угоди передбачає, що кожна Договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснюватиме реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в'їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони.

Процедура реадмісії громадян Республіки Туреччина визначена ст. 9 цієї Угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 вищезазначеної У випадках, коли запити подаються стосовно громадян держав Договірних Сторін разом з доданими підтверджуючими документами, вказаними у статті 4, реадмісія здійснюватиметься за спрощеною процедурою. У цих випадках запитувана Договірна Сторона відповідає на запити протягом 15 діб після його отримання відповідно до форми, яка наводиться у Додатку 1. Запитувана Договірна Сторона зобов'язана здійснити реадмісію громадян протягом одного тижня після надання нею позитивної відповіді.

Реадмісія осіб здійснюється працівниками компетентних органів держав Договірних Сторін спільно з компетентними дипломатичними або консульськими установами держав Договірних Сторін в пунктах перетину кордону держави запитуваної Договірної Сторони, які відкриті для міжнародного сполучення. Для підтвердження здійснення реадмісії складається офіційний рапорт відповідно до форми, яка наводиться у Додатку 2 до цієї Угоди.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд вважає, що відповідач повинен бути переданий до країни свого громадянства за процедурою, визначеною Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110 пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС України від 29.02.2016 № 141, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Враховуючи вищенаведене, затримання іноземця та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливе з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію.

Що стосується пояснень відповідача про те, що в Республіці Туреччина існує загроза його життю, такі не впливають на висновки суду про необхідність його затримання, оскільки положення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» допускають можливість отримання відповідачем статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні під час перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Зокрема, згідно ч. 4 ст. 30 цього Закону, У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

З врахуванням вище наведеного, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії, а також, відсутність документа, що дає право на виїзд з України та в'їзд в Україну, перебування на території України, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб, підписану 07.06.2005 в м. Анкарі, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Туреччина, ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк достатній для забезпечення реадмісії особи, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 16 год. 00 хв. 02 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. 289, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.