Справа № 812/245/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

22.12.2017 Київ К/9901/500/17 812/245/17

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Державної казначейської служби України, третя особа - Служба безпеки України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії щодо виконання виконавчого листа,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2017 року заявник звернувсь до суду касаційної інстанції з указаною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Водночас, згідно з підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддею-доповідачем установлено, що касаційна скарга подана без дотримання вимог статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка була чинна на момент звернення з касаційною скаргою, в частині надання документу про сплату судового збору.

Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване відсутністю у Державної казначейської служби України змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити сплату судового збору. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин скаржником не надано.

Враховуючи викладене та положення статті 133 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору.

З оскаржуваних судових рішень убачається, що позивачем при зверненні до суду заявлено дві позовних вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення з цією касаційною скаргою, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 цього ж Закону обумовлено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 гривень.

У свою чергу, згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення з цією касаційною скаргою, ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3840 гривень (120% від 1600,00*2).

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору. Реквізити для сплати судового збору: УДКСУ у Печерському районі; рахунок отримувача: 0007; ; код банку отримувача: 820019; банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; код класифікації доходу бюджету: 22030102; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд».

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 169, 248, 332, підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Смокович