Справа № 818/1216/17
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 р. Справа №818/1216/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп'яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької районної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у Тростянецькому районі про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що в 2010 році мала прізвище ОСОБА_3 та працювала на посаді начальника юридичного відділу апарату Тростянецької районної державної адміністрації. В грудні 2010 року головою адміністрації видано розпорядження про преміювання працівників. Премія ОСОБА_3 не виплачена з мотивів наявності дисциплінарного стягнення, хоча на момент видання розпорядження наказ про накладення дисциплінарного стягнення на позивачку був скасований постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2010. В зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівникові компенсацію у випадку затримки такої виплати більше ніж на один місяць.
Вважає, що Тростянецькою РДА їй неправомірно не була виплачена премія за грудень 2010 року. Незаконно накладене стягнення було скасовано судовим рішенням. Після звільнення звернулась до відповідача з заявою про нарахування та виплату премії, але листом від 18.12.2012 у виплаті відмовлено в зв'язку з тим, що в грудні ОСОБА_3 мала прогули. Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки була відсутня на роботі з поважних причин, брала участь в судових засіданнях у Сумському окружному адміністративному суді за своїм позовом до Тростянецької РДА.
Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця звільненому працівникові належних сум виплачується середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідач, як орган влади фінансується з бюджету. Відповідно до вимог Бюджетного кодексу при виконанні державного та місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування. Просить зобов'язати Тростянецьку РДА нарахувати та виплатити премію за грудень 2010 року. Стягнути на користь позивачки з бюджету компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до індексу зростання ціна на товари та послуги. Стягнути з бюджету середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні з грудня 2010 року по день фактичного розрахунку. Зобов'язати ГУ ДКС вчинити дії щодо перерахування коштів на картковий рахунок позивачки.
В судовому засіданні позивачка змінила та збільшила позовні вимоги. Додатково пояснила, що за роз'ясненням Міністерства праці та соціальної політики України конкретні умови, порядок та розміри преміювання визначаються в положенні про преміювання відповідного органу залежно від наявних коштів на ці цілі. Відповідно до вимог закону України Про оплату праці премія є додатковою заробітною платою і пов'язана з виконанням виробничих завдань і функцій. В даному випадку передбачена системою оплати праці та не є заходом заохочення. Позбавлення премії, передбаченої системою оплати праці, може проводитися тільки за той розрахунковий період, у якому допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника з обов'язковим зазначенням конкретних обставин, що стали причиною депреміювання. Розпорядження про позбавлення ОСОБА_3 премії не видавалось, а у положенні про преміювання Тростянецької РДА, чинному в грудні 2010 року, не передбачено позбавлення премії у випадку накладення дисциплінарного стягнення.
Протиправним позбавленням премії відповідачем заподіяно позивачці моральну шкоду. 7 грудня 2010 року ОСОБА_3 встановлено діагноз вагітність 9 тижнів, загроза переривання вагітності. Про перебування позивачки на обліку в зв'язку з вагітністю відповідач був обізнаний, оскільки йому надано було відповідні довідки. Незаконним позбавленням премії Тростянецька РДА погіршила матеріальний стан позивачки, яка мала потребу в коштах для збереження дитини. На відшкодування моральної шкоди просить стягнути 50 000 грн. Також просить зобов'язати Тростянецьку РДА нарахувати та виплатити премію за грудень 2010 року. Стягнути з Тростянецької РДА премію за грудень 2010 року. Зобов'язати Тростянецьку РДА нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати за грудень 2010 року та стягнути бюджетну компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до індексу зростання ціна на товари та послуги. Стягнути з бюджету середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні з грудня 2010 року по день фактичного розрахунку. Зобов'язати ГУ ДКС вчинити дії щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 також просить стягнути з Тростянецької РДА витрати, пов'язані зі розглядом справи. Витрати на відправлення позову до суду рекомендованим листом в розмірі 36 грн., виготовлення копій матеріалів в розмірі 48 грн., витрати на проїзд до м. Суми та у зворотньому напрямку до місця проживання позивачки відповідно до наданих квитків. Також просить стягнути добові в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати за кожне судове засідання та компенсацію за відрив від звичайних занять пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.
Представник відповідача Тростянецької РДА в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що позивачка була позбавлена премії за грудень 2010 року правомірно. На момент видання розпорядження про виплату премії ОСОБА_3 мала дисциплінарне стягнення. Посилання на судове рішення, яким скасовано розпорядження про його застосування є безпідставним, оскільки на момент видання розпорядження про преміювання постанова суду не набрала законної сили. Крім того, в грудні 2010 року позивачка допустила прогули. За таких обставин її було позбавлено премії за грудень 2010 року та не було включено до переліку осіб, яким виплачується премія. Вважає, що порушень законодавства та прав позивачки Тростянецькою РДА не допущено, просить в задоволенні позову відмовити.
Представники відповідачів управління ДКС України у Тростянецькому районі Сумської області та ГУ ДКС у Сумській області в судове засідання не з'явились, подали клопотання про розгляд справи без їх участі. В письмових запереченнях позов не визнали. Пояснили, що вимоги позивачки пов'язані з трудовими відносинами між нею та Тростянецькою РДА. Органи державної Казначейської служби України з позивачкою в трудових відносинах не перебували та ніяким чином не порушували її права. За змістом вимог Кодексу законів про працю України відповідальність у вигляді обов'язку сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні покладається саме на роботодавця. Законні підстави для стягнення цих сум з бюджету відсутні. Просять в задоволенні вимог в частині стягнення коштів з бюджету та зобов'язання органів Державної казначейської служби України до перерахування коштів з бюджету на користь позивачки відмовити.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка (мала на той час прізвище ОСОБА_3) в 2010 році обіймала посаду начальника юридичного відділу апарату Тростянецької райдержадміністрації. Ця обставина відповідачами не оспорюється. Головою Тростянецької РДА 23.12.2010 видано розпорядження № 700 про преміювання працівників райдержадміністрації. В додатку до розпорядження міститься список працівників, які отримують премію за наслідками роботи у грудні 2010 року. Позивачку не внесено до списку премійованих осіб. При цьому не зазначено у зв'язку з чим їй премія не виплачується (а.с. 24-26). В своїх заперечення відповідач зазначає, що підставою не виплати премії позивачці була наявність у неї дисциплінарного стягнення. На підтвердження надано копію наказу № 2-с від 30.06.2010 про оголошення ОСОБА_3 догани (а.с. 21).
Судом встановлено, що посада, яку обіймала позивачка, відносилась до посад державної служби, в зв'язку з чим ОСОБА_3 розпорядженням голови Тростянецької РДА № 16-к від 19.03.2010 встановлено 13 ранг державного службовця (а.с. 34). Відносини, що склались між позивачкою та Тростянецькою РДА регулювались положеннями закону України Про державну службу в редакції на день їх виникнення. Відповідно до ст. 33 ч. 2 закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Будь-якого більш детального регулювання порядку виплати премій державним службовцям закон, що є спеціальним до правовідносин, які розглядаються, не містив. За таких обставин суд вважає необхідним керуватися вимогами загальних нормативних актів, що регулюють оплату праці. Так, відповідно до ст. 2 ч.ч.2-3 закону України Про оплату праці премії є складовою структури заробітної плати. У випадку виплати премії у зв'язку з виконанням виробничих завдань і функцій така премія є складовою додаткової заробітної плати. У випадку виплати за спеціальними системами та положеннями премія може бути віднесена до інших заохочувальних виплат.
Постановою Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів ( в редакції на момент виникнення правовідносин) затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців органів державної влади, прокуратури, судів, в тому числі і місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів. Відповідно до п. 2 п.п. 2, зазначеної постанови, керівникам наведених вище органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.
З наведеного вбачається, що станом на грудень 2010 року конкретні умови, порядок та розміри преміювання, підстави та порядок зменшення розміру або позбавлення премії діючими нормативними актами врегульовані не були, преміювання мало здійснюватися відповідно до положень про преміювання, затверджених в кожному органі. Відповідно до наданих повноважень головою Тростянецької райдержадміністрації розпорядженням № 364 від 12.07.2007 затверджено Положення про матеріальне стимулювання працівників апарату райдержадміністрації (а.с. 27-32). Таким чином, виплата премії позивачці, як працівнику апарату Тростянецької РДА в грудні 2010 мала здійснюватися у згідно зазначеного Положення. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 розділу II Положення преміювання керівників та інших державних службовців, і службовців апарату відповідно до особистого вкладу кожного з них в загальні результати його роботи здійснюється щомісяця в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше 10 відсотків їх посадових окладів та економії фонду оплати праці працівників апарату. Рівень щомісячного преміювання начальників відділів, їх заступників, завідувачів самостійними секторами, інших державних службовців службовців апарату визначається головою райдержадміністрації з урахуванням пропозицій керівника апарату, який є базовим для персонального преміювання. Також п.п. 2.3-2.5 Положення визначено підстави для збільшення та зниження розміру премії, а також випадки в яких премія не виплачується.
Виходячи з викладеного, станом на грудень 2010 року в Тростянецькій РДА премія становила додаткову заробітну плату та не була заохочувальною виплатою. За відсутності підстав для зниження її розміру або повного позбавлення та відповідного рішення керівника така премія мала отримуватися кожним працівником апарату в розмірі не менше базового. Відповідач Тростянецька РДА в своїх запереченнях вказує, що підставою для позбавлення позивачки премії за грудень 2010 року була наявність у неї не знятого та не погашеного дисциплінарного стягнення. Пунктом 2.5 Положення встановлено випадки в яких премія не виплачується: звільнення працівника з роботи до закінчення місяця за власним бажанням; притягнення працівника до кримінальної або адміністративної відповідальності у зв'язку з виконанням ним посадових обов'язків згідно з Кримінальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, до встановленої законом України Про боротьбу з корупцією відповідальності, за наявності інших передбачених трудовим законодавством та законом України Про державну службу підстав. Як було зазначено вище, станом на момент виникнення правовідносин діючим законодавством не було врегульовано порядок виплати премій, зокрема і підстави для її невиплати. Будь-які докази притягнення позивачки до відповідальності, передбаченої п. 2.5 Положення Тростянецькою РДА не подано, а притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності як підстава для невиплати премії Положенням не передбачена. За таких обставин, суд приходить до переконання, що відповідачем Тростянецькою РДА не доведено наявності передбачених Положенням про матеріальне стимулювання працівників апарату райдержадміністрації підстав для невиплати ОСОБА_3 премії в грудні 2010 року.
Крім того, враховуючи, що станом на грудень 2010 року в Тростянецькій РДА премія становила додаткову заробітну плату, що виплачується в розмірі не менше від базового, суд вважає, що в кожному випадку зниження її розміру чи невиплати керівником адміністрації мало видаватися відповідне розпорядження з обов'язковим зазначенням підстав такого зниження чи невиплати. Розпорядження Голови Тростянецької РДА від 23.12.2010 № 700 Про преміювання працівників райдержадміністрації не містить рішення про невиплату премії ОСОБА_3 Не доведено відповідачем і факту видання окремого розпорядження з цього питання. Суд вважає, що відповідачем не доведено факту прийняття повноважною особою Тростянецької РДА рішення про невиплату премії позивачці за грудень 2010 року і премія їй не була виплачена без законних на те підстав.
Зазначене розпорядження не містить інформації щодо розміру премії, виплаченої за грудень 2010 року. Довідкою від 13.12.2017 № 02-20/2420 Тростянецька РДА повідомила про виплату премії за грудень 2010 року в розмірі 43,1736% від посадового окладу та фактично відпрацьованих днів (а.с. 135). Відповідно до довідки № 32 від 27.11.2017 ОСОБА_3 відпрацювала в грудні 2010 року 14 днів, її оклад становив 659 грн. 22 коп. Суд вважає необхідним стягнути на користь позивачки з Тростянецької РДА премію за грудень 2010 року в розмірі 284 грн. 61 коп. Вимога про зобов'язання нарахувати та виплатити премію за грудень 2010 року фактично дублює вимогу про стягнення коштів та є зайвою, тому задоволенню не підлягає.
Позивачка просить зобов'язати Тростянецьку РДА нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до вимог ст. 2 ч. 1, ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Аналізуючи наведені норми суд приходить до переконання, що компенсації підлягають нараховані, але невиплачені у встановлені строки суми доходів. Премія за грудень 2010 року не була нарахована відповідачем. В зв'язку з цим суд вважає вимоги про зобов'язання нарахувати та виплатити на суму премії компенсацію необґрунтованими.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Ніякого іншого тлумачення поняття моральної шкоди законом України Про державну службу та Кодексом законів про працю України не надано. Суд вважає необхідним керуватися ст. 23 ч.ч. 2, 4 ЦК України відповідно до якої моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Аналізуючи наведені норми в сукупності суд вважає, що під моральною шкодою в трудових правовідносинах слід розуміти втрати немайнового характеру, що є наслідком порушення прав працівника. Позивачка вимогу про стягнення моральної шкоди обґрунтовує лише погіршенням свого матеріального стану через невиплату премії. При цьому нею не надано будь-яких доказів заподіяння саме моральної шкоди. Суд вважає, що вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Позивачка просить стягнути з бюджету на свою користь компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати, середню заробітну плату за час затримки виплати додаткової заробітної плати премії по день фактичного розрахунку. Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області вчинити дії щодо перерахування грошових коштів на користь ОСОБА_1
Законами України Про державну службу, Про оплату праці, Кодексом законів про працю України виплата середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, яку вимагає позивачка, взагалі не передбачена.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 1 закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). З наведених норм вбачається, що обов'язок виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати покладено, за наявності до того законних підстав, на підприємство, установу організацію які зобов'язані нараховувати та виплачувати заробітну плату чи інші, передбачені законом доходи на користь громадян. Позивачка перебувала в трудових відносинах з Тростянецькою РДА та не перебувала в таких відносинах з органами Державної казначейської служби України.
Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 N 215 державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. На підставі викладеного, суд вважає, що законні підстави для стягнення коштів з бюджету на користь позивачки компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати, середньої заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку, зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у Тростянецькому районі Cумської області вчинити дії щодо перерахування грошових коштів відсутні. Вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
ОСОБА_1 просить стягнути з Тростянецької РДА витрати, пов'язані з поданням позову, витрати в зв'язку з прибуттям у судові засідання, добові та компенсацію за відрив від звичайних занять.
Відповідно до ст. 132 ч. ч. 1, 3 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до ст. 135 ч.ч. 1, 2 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 138 ч. 1 КАС України розмір витрат, пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачкою надано докази сплати коштів за підготовку копій додатків до позову в розмірі 48 грн., витрат на переїзд до м. Суми для участі в судових засіданнях в розмірі 201 грн. 76 коп., які суд вважає необхідним стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької РДА. Також суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької РДА на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати та кількості судових засідань, в яких вона брала участь 907 грн. 35 коп. Оплата добових діючим КАС України не передбачена, тому вимога про їх виплату задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тростянецької районної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у Тростянецькому районі про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів задовольнити частково.
В частині вимог про зобов'язання Тростянецької районної державної адміністрації нарахувати ненараховану премію за грудень 2010 року, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати за грудень 2010 року та стягнення бюджетної компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів нарахування та виплати премії за грудень 2010 року відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги; стягнення з бюджету середньої заробітної плати за час затримки виплати премії з грудня 2010 року по день фактичного розрахунку; стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн.; зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області вчинити дії щодо перерахування коштів відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення з Тростянецької районної державної адміністрації (вул. Вознесенська, 2, м. Тростянець, Сумська область, 42600, ) на користь ОСОБА_1 не нарахованої та не виплаченої премії за грудень 2010 року в розмірі 284,61 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.01.2018.

Суддя О.В. Соп'яненко