Справа № 185/6475/17
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6475/17
Провадження № 2-а/185/357/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Зінченко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в м. Павлограді адміністративну справу ЄУ № 185/6475/17 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у перерахунку та виплати позивачу пенсії до встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії позивача за останні 6 місяців та виплачувати позивачу, починаючи з 01 лютого 2017 року пенсію у розмірі не меншому встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позовна заява мотивована тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 06.05.2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В травні 2017 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до проведеної перевірки розмір пенсії обчислений відповідно до норм закону.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності представника, просив відмовити у задоволенні позову, підтримала заперечення проти позову. В запереченнях на позов відповідачем зазначено, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 31.01.2013 року. За документами пенсійної справи загальний страховий стаж позивача складає 19 років 4 місяців 22 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,26100. Пенсія обчислена із заробітної плати за період роботи з 01.10.1983 року по 30.09.1988 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітку після проведення оптимізації - 0,67826. В запереченні наведено розрахунок пенсії пропорційно виходячи зі страхового стажу позивача, з його перерахунком у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок 30 років страхового стажу, встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно з частиною 2 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Оскільки ОСОБА_2 має 30 років страхового стажу, тому розмір пенсії обчислений пропорційно наявному страховому стажу.

Згідно з ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що від сторін у справі надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, та оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи і матеріалами пенсійної справи позивача, дослідженої судом, підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 31.01.2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". Пенсію позивачу було обчислено з урахуванням страхового стажу - 19 років 4 місяців 22 днів.

Згідно вимог частин 1, 2, 3 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина 3 статті 46 Конституції України).

Згідно частини 1 статті 1, абзацу третього частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина 1 статті 64 Конституції України).

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

При вирішенні справи по суті суд враховує рішення Європейського суду з прав людини, прийняті у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року) та у справі «Петриченко проти України» (Заява № 2586/07).

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що мінімальний розмірпенсії завіком за наявності необхідного страхового стажу не може бути меншим, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Таким чином, пенсія позивача не може становити менше, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Розмір пенсії позивача станом на 01.05.2017 року становив 949 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Таким чином, відповідачем нараховується та виплачується пенсія позивачу, розмір якої, всупереч вимогам частини 3 статті 46 Конституції України, є меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, правомірності своїх дій у спірних відносинах належним чином не довів.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент звернення до суду з позовом), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

16 серпня 2017 року (відповідно до вхідного штампу суду) позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо нарахування та виплати пенсії за віком, зобов'язати перерахувати її відповідно до розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.02.2017.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні з 31.01.2013 року та отримує пенсію за віком.

Розмір пенсії, яку отримує позивач станом на 01.05.2017 року становив 949 грн., що є для неї основним джерелом існування та є нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого відповідними Законами України про Державний бюджет на 2017 рік.

Пенсійні виплати є періодичними, тому суд зазначає, що позивач про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при отриманні чергової пенсії у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум, встановлений законом, тобто лютий-березень 2017 року.

Відповідно до заяви про перерахунок пенсії позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 17.05 2017 року, до суду з даним позовом звернулась 16.08.2017 року.

Отже, позивач не пропустила строк звернення до суду з позовом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 5-9, 77, 244, 246, 250, 251 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі меншому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 лютого 2017 року.

Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01 лютого 2017 року до встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. С. Зінченко