Справа № 818/1755/17
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. Справа № 818/1755/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Сусіденко Я.С.,

представника позивача - Похилько Л.В.,

представника відповідача - Троцко Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - позивач, ТОВ «СМНВО») звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, Харківське управління Офісу ВПП ДФС України), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.07.2017 №, яким зобов'язано сплати штраф за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 94 390,37грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки відповідачем безпідставно не застосовано до спірних правовідносин положення пункту 31 підрозділу 10 (Інші перехідні положення) розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, що передбачають звільнення платника від фінансової відповідальності. Дана норма визначає, що за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються. Враховуючи, що податковий обов'язок Товариства зі сплати податку на прибуток підприємств виник саме в 2015році, вважає, що до спірних правовідносин має бути застосовано положення вказаного вище пункту 31 підрозділу 10 (Інші перехідні положення) розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Розгляд справи ухвалою суду було призначено на 07.12.2017 та 29.11.2017 від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.25).

01.12.2017 ухвалою суду було задоволено подане клопотання (а.с.29), однак, враховуючи, що 07.12.2017 неможливо було забезпечити участь представника відповідача в режимі відеоконференції, розгляд справи було відкладено на 19.12.2017 (а.с.82).

19.12.2017 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду, через його участь в іншому судовому засіданні на той же час (а.с.86), у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 26.12.2017 (а.с.87).

Представник позивача 26.12.2017 в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, що брала участь у судовому засіданні 26.12.2017 в режимі відеоконференції проти позову заперечував, з підстав, викладених у письмовому запереченні, надісланому на адресу суду 07.12.2017 (а.с.49). Свою позицію мотивувала тим, що сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації. Таким чином, за наслідками діяльності у 2014 році підприємством визначається сума авансових внесків, що підлягатиме сплаті у наступних періодах. Тобто важливим є не сам факт сплати авансових внесків, а діяльність відповідного періоду, який береться для розрахунку. З урахуванням вищевказаного, вважає, що застосування у даному випадку п. 31 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України неможливо, оскільки авансові внески, по-перше, визначаються в декларації за 2014 рік, по-друге, розраховуються за результатами показників 2014 року. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини у справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надаючи оцінку всім аргументами учасників справи, суд вбачає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «СМНВО» 10.02.2015 подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік №, в якій задекларовано авансовий внесок з цього податку, що підлягає сплаті позивачем щомісячно протягом всього 2015 року, в сумі 3757375,00грн. (ряд.23 декларації) (а.с.52-56).

Працівниками Харківського управління Офісу ВПП ДФС України проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, якою встановлено, що на порушення вимог п.36.1 ст. 36 та п. 38.1 ст. 38 розділу І та п.57.1 ст. 57 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України платником податків несвоєчасно було сплачено суму самостійно визначеного та узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 471951,76грн.

За результатами перевірки, висновки якої були зафіксовані в акті від 12.07.2017 №731/28-10-50-10-10/34013028 (а.с.9-13), податковим органом 27.07.2017 було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до товариства застосовано штраф у сумі 94390,37грн., за затримку на 724,747,748,752,755,765,766,768,772 календарних днів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 471951,76грн. (а.с.7,8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України).

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 9 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України в редакції, чинної на час подання декларації було передбачено, що у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов'язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України у редакції, що діяла як до 1 січня 2015 року так і на момент подання декларації, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому за приписами вказаної статті Податкового кодексу України платники податку на прибуток щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового в зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.14.1.152 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п.126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.57-80) ТОВ «СМНВО» протягом всього 2015 року допустило порушення ст. 57 Податкового кодексу України в частині своєчасності погашення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, а саме: грошове зобов'язання з граничним терміном сплати - 30.05.2015 було частково погашено протягом 23.05.2017 по 10.07.2017 відповідно до інкасових доручень на загальну суму 471951,76грн. з затримкою на 724, 747, 748, 752, 755, 765, 766, 768, 772 календарних днів. Приймаючи до уваги вказане, суд визнає, що відповідачем правомірно, у відповідності до вказаних вище норм Податкового кодексу України були застосовані санкції у розмірі 20% погашеної суми боргу.

Посилаючись на норми п.31.1 ст. 31 (строк сплати податку та збору), п.36.1 ст.. 36 (податковий обов'язок), п.54.1 ст. 54 (визначення сум податкових та грошових зобов'язань) Податкового кодексу України, позивач, стверджує, що оскільки податковий обов'язок товариства зі сплати податку на прибуток виник саме в 2015 році, то враховуючи п.31 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу ХХ Податкового кодексу України за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти його сплати не можуть застосовуватись.

Однак, вказані доводи представника суд не бере до уваги, оскільки в даному випадку береться до уваги не сам факт сплати авансових внесків та дата виникнення податкового обов'язку по його сплаті. В даному випадку приймається до уваги саме період, за наслідками діяльності якого були нараховані дані авансові внески.

При цьому, як вже зазначалось, за приписами пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку саме за попередній звітний (податковий) рік, тобто 2014 рік. А відповідно до п.31 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу ХХ Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2015 року, за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються. Тобто дана норма застосовується до декларацій, уточнюючих розрахунків які були подані підприємствами платниками податку на прибуток за результатами діяльності у 2015 році, а господарські операції, за якими нараховується податок, мають бути вчинені у 2015 році.

В даному ж випадку штрафні санкції застосовувались за порушення строків сплати грошових зобов'язань, які були сформовані та нараховані позивачем не в 2015 році, а саме в результаті господарської діяльності за попередній звітний період (2014 рік) та внесені до відповідного звітного податкового документу і податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято у зв'язку з порушенням позивачем термінів сплати авансових внесків з податку на прибуток протягом 2015 рік, які були самостійно визначені та нараховані товариством в декларації від 10.02.2015 за результатами діяльності саме у 2014 році.

Отже, вказані обставини не дозволяють застосовувати до спірних правовідносин норми п.31 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу ХХ Податкового кодексу України та, відповідно, посилання позивача на дані положення є необґрунтованими.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв у відповідності до норм Податкового кодексу України, його дії відповідають ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"(40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2017 № - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.01.2018.

Суддя І.Г. Шевченко