Справа № 185/950/17 (2-а/185/125/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

28.12.2017 Київ К/9901/332/17 185/950/17 (2-а/185/125/17)
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 185/950/17 (2-а/185/125/17) за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду касаційної інстанції із скаргою на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 185/950/17 (2-а/185/125/17).

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15 грудня 2017 року; надалі - КАС України) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 12 частини першої Розділу «Перехідні положення» КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 213, 214 КАС України (в редакції від 3 серпня 2017 року), суддя-доповідач приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 254 КАС України (в редакції від 3 серпня 2017 року) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції прийнято 12 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні, отже воно набрало законної сили з моменту проголошення.

Згідно з частиною другою статті 212 КАС України (в редакції від 3 серпня 2017 року) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Таким чином, 3 жовтня 2017 року - останній день для подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року. У свою чергу, скаржник звернувся до суду із скаргою 13 грудня 2017 року, тобто із пропуском встановлено законом строку.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 вказав, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції його представник отримав 30 листопада 2017 року, про що написана розписка, яка міститься у матеріалах справи. Однак, питання про поновлення пропущеного строку для касаційного оскарження скаржник не ставить.

Відповідно до частини четвертої статті 214 КАС України (в редакції від 3 серпня 2017 року, яка діяла на момент звернення до суду з касаційною скаргою) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки жодного доказу підтвердження отримання копії рішення суду апеляційної інстанції саме 30 листопада 2017 року скаржником не надано, суддя-доповідач приходить до висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення наведеного вище недоліку, шляхом подання клопотання про поновлення строку звернення до суду із наведенням причин пропуску та наданням доказів про дату отримання оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 169, 330, 332, пунктом 12 частини першої Розділу «Перехідні положення» КАС України,

УХВАЛИВ:

Залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 185/950/17 (2-а/185/125/17) без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення даної ухвали.

У разі не усунення недоліків касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Гімон