Справа № 826/11291/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 грудня 2017 року № 826/11291/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючої судді Векуа Н.Г., суддів Шрамко Ю.Т., Костенка Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія "ЄВРОБУД" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, третя особа: головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Пустовойтенка М.О., про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахування усунення виявлених недоліків, надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія "ЄВРОБУД" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, третя особа: головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Пустовойтенка М.О., про визнання незаконною та скасування постанови відповідача від 12 липня 2016 року №186/16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова №186/16 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 12.07.2016 року є незаконною, прийнятою з порушенням прав позивача. При винесенні оскаржуваної постанови було допущено ряд порушень чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, та зазначив, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесена Департаментом згідно з вимогами чинного законодавства України та відповідно до наданих повноважень, тому підстави для її скасування відсутні.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, пояснень по суті позовних вимог не надав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні 19.07.2017 року судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі акта перевірки від 01.07.2016 року та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.07.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві 12.07.2016 року винесено постанову №186/16/10126-14/1207/0214 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення вимог ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п.4 ч.3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф.

Не погоджуючись рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальними законами, які визначають правові, економічні та соціальні основи містобудування є Закон України від 16.11.1992 року №2780-ХІІ «Про основи містобудування», Закон України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон України № 3038-VI).

Згідно статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року №687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

У відповідності з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 р. №294 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України", центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція)

Згідно пункту 7 вказаного Положення, Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Згідно з п. 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Судом встановлено, що за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Дочірнім підприємством «ІСТТЕХ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна-фінансова компанія «ЄВРОБУД» відповідачем встановлено, шо на вул. Глибочицькій, 53 у Шевченківському районі міста Києва генпідрядною організацією ТОВ « Будівельно-фінансова компанія «ЄВРОБУД» на замовлення ДП «ІСТТЕХ» виконуються будівельні роботи із реконструкції нежитлового будинку без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Заону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також встановлено, що роботи виконуються за проектом «Реконструкція нежитлового будинку по вул. Глибочицька, 53 у Шевченківському районі м. Києва». Розробленим ФОП «ОСОБА_2». Категорія складності об'єкта будівництва відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2 -16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва»-ІІІ.

Частиною 1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Також ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт є правопорушенням у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за яке передбачена Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія "ЄВРОБУД" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 130 500 грн.

Однак, вирішуючи даний спір суд враховує, що до відповідальності за порушення законодавства у сфері містобудування несуть суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

З матеріалів справи судом встановлено, що між Дочірнім підприємством «ІСТТЕХ» («Замовник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансовою компанією «ЄВРОБУД» укладено договір підряду №04-1/16 відповідно до умов якого підрядник зобов'язується за завданням Замовника на власний ризик, своїми силами та обладнанням виконати, відповідно до умов цього договору та затвердженої проектно-кошторисної документації, поточні ремонтні роботи будівлі, яка знаходиться за наступною адерсою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 53, а Замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Таким чином, виходячи з характеру робіт, що виконає позивач та зі змісту акту та протоколу, де відповідачем встановлено, що замовником є ТОВ «Будівельно-фінансовою компанією «ЄВРОБУД», суд приходить до висновку, що позивач в розумінні статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не є замовником будівництва.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ТОВ «БФК «ЄВРОБУД» перед фактичним виконання робіт, у своєму листі до ДП «ICTTEX» (Замовника) зверталася за отриманням інформації про наявність зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт. ДП «ICTTEX» надало відповідь, в якій повідомило, що подало до органу державного архітектурно-будівельного контролю весь комплект документів, необхідних для реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

На підставі викладеного, судом встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив права та законні інтереси позивача, які підлягають відновленню у судовому порядку шляхом скасування постанови від 12 липня 2016 року №186/16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами статей 77-78, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 12 липня 2016 року №186/16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на позивача.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді Д.А. Костенко

Ю.Т. Шрамко