Справа № 803/1608/17
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Справа № 803/1608/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача Лялюги Л.В.,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Електротермометрія" звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним рішення від 22.06.2017 року №, в частині нарахування штрафу в розмірі 29 766 грн. 25 коп. та нарахування пені в розмірі 5 082 грн. 88 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області винесене рішення № від 22.06.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.02.2017 по 12.05.2017, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 47 936 грн. 26 коп. та пеня у розмірі 5 082 грн. 88 коп. Позивач вважає, що сума недоїмки по сплаті єдиного внеску, станом на 21.02.2017 становила 90 850 грн. 03 коп. і повністю була погашена у період з 22.02.2017 по 12.05.2017, разом з виплатою заборгованості по заробітній платі за січень 2017 року, а єдиний внесок за лютий-березень 2017 року сплачений в повному розмірі та з дотриманням граничних термінів сплати. Крім того, зазначає, що податковий орган не наділений правом застосовувати штраф при виконанні п.9 ст. 87 ПК України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. А тому, штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску має розраховуватися від суми недоїмки 90 850 грн. 03 коп., що становить 18 170 грн. 01 коп., а не 47 936 грн. 26 коп., як визначено у рішенні ГУ ДФС у Волинській області № від 22.06.2017.

У зв'язку з чим, просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Волинській області № від 22.06.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині нарахування штрафу в розмірі 29 766 грн. 25 коп. та нарахування пені в розмірі 5 082 грн. 88 коп.

Представник відповідача позовні вимоги у відзиві від 06.12.2017 року та поясненнях від 07.12.2017 не визнав. Зазначив, що згідно ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 % своєчасно несплачених сум. Також, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0, 1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Відповідно до пункту 2 розділу VII Наказу міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Згідно інформації, що міститься в базі даних системи органу доходів і зборів, позивачем в період з 21.02.2017 по 12.05.2017 порушені граничні строки сплати узгодженої суми єдиного внеску на загальну суму 239 681 грн. 25 коп., що зокрема і підтверджується розрахунком штрафної санкції. Крім того, оскільки позивач сплачував кошти на погашення боргу з єдиного соціального внеску частинами, розмір яких був меншим за суму нарощування поточного боргу, тому кошти зараховувалися згідно з черговістю виникнення податкового боргу без зміни напряму сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податків, що відповідає положенням ст.87.9 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, вважає рішення ГУ ДФС у Волинській області № від 22.06.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску законним, а тому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з накладенням арешту на всі рахунки товариства.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 про відкриття провадження у справі, клопотання Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" про відстрочення сплати судового збору задоволено та відстрочено сплату судового збору в сумі 1 600 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

28 грудня 2017 року представником позивача заявлено клопотання про відмову від позову про визнання протиправним та скасування рішення від 22.06.2017 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині нарахування пені в розмірі 5 082 грн. 88 коп.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2017 провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.06.2017 року №, в частині нарахування пені в розмірі 5 082 гривні 88 копійок, закрито.

В судовому засіданні 28.12.2017 представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав,викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.12.2017 позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління ДФС у Волинській області № від 22.06.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.02.2017 по 12.05.2017, до ПАТ "Електротермометрія" застосовано штраф у розмірі 47 936 грн. 26 коп. та пеня у розмірі 5 082 грн. 88 коп.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України від 14.11.2017 №26090/6/99-99-11-02-02-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення ГУ ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 22.06.2017 - без змін.

Відносини, що виникають між контролюючими органами та платниками єдиного внеску, регулюються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (із змінами і доповненими, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2016 №393) (далі - Інструкція №449).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною 2 статті 6 цього Закону №2464-VI платник єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Публічне акціонерне товариство "Електротермометрія" в силу п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому, сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування має здійснюватися позивачем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), одночасно з видачею зазначених сум.

З матеріалів справи, зокрема розрахунку штрафних санкцій, вбачається, що Головним управлінням ДФС у Волинській області на підставі даних інформаційної системи АС "Податковий блок" встановлено несвоєчасну сплату ПАТ "Електротермометрія" єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21.02.2017 по 12.05.2017 на загальну суму 239 681 грн. 25 коп.

Водночас, судом встановлено, що ПАТ "Електротермометрія" в період з 21.02.2017 по 12.05.2017 проводило перерахування (сплату) сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий-березень 2017 року.

Однак, відповідно до ч.6 статті 25 Закону України №2464-VI, у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Публічному акціонерному товариству "Електротермометрія" за січень 2017 року підлягав до сплати єдиний соціальний внесок в розмірі 320 690 грн. 86 коп., з граничним терміном сплати 20.02.2017.

Позивачем до 20.02.2017 (включно) було сплачено єдиний соціальний внесок в розмірі 223 695 грн. 23 коп. та з урахуванням переплати по даному платежу, що становила на 01.02.2017 - 6 145 грн. 60 коп., всього на загальну суму 229 840 грн. 83 коп.

У зв'язку з чим, у позивача виникла недоїмка по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року в сумі 90 850 грн. 03 коп. (320 690 грн. 86 коп. - 229 840 грн. 83 коп.)

Отже, сплачені підприємством суми єдиного внеску із заробітної плати застрахованих осіб починаючи з 21 лютого 2017 року правомірно зараховувалась відповідачем в рахунок погашення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка виникла в результаті несвоєчасної сплати сум єдиного внеску за січень 2017 року, при цьому у позивача виникав новий борг по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий та березень 2017 року.

Таким чином, судом встановлено, що поточні платежі, що сплачувалися позивачем в період з 21.02.2017 по 12.05.2017 спрямовувалися частково на погашення боргу, що виник в результаті несвоєчасної сплати єдиного внеску за період з січня по березень 2017 року, і оскільки розмір даних платежів був меншим за суму нарощуваного поточного боргу, тому кошти зараховувалися згідно з черговістю виникнення податкового боргу без зміни напрямку сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податків, що також відповідає положенням п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

А тому, суд критично ставиться до тверджень позивача у позовній заяві та представника позивача в судових засіданнях, що при обчисленні розміру штрафної санкції та пені податковому органу слід було виходити з недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року, яка станом на 21.02.2017 становила 90 850 грн. 03 коп.

Відповідно до п.п.2 п.2 розділу VІІ Інструкції №449 за несплату (неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, накладається штраф у розмірі 20% своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10 статті 25 Закону №2464-VI).

При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 Інструкції №449.

При застосуванні штрафів приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

З аналізу наведених положень Закону №2464-VI слідує, що порушення встановлених Законом строків сплати єдиного внеску є підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені. Роботодавці зобов'язані сплачувати нарахований єдиний внесок у встановлений законодавством строк незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на які нараховується єдиний внесок. При цьому законодавство не ставить у залежність виконання обов'язку щодо своєчасної сплати нарахованого єдиного внеску від наявності певних умов, у тому числі від фінансового стану платника. Несвоєчасна виплата заробітної плати і несвоєчасне перерахування єдиного внеску є порушенням чинного законодавства, за яке передбачена відповідальність.

Таким чином, застосування до позивача штрафу за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 20%, а також нарахування пені у розмірі 0,1% від суми недоїмки безпосередньо передбачено положеннями чинного на момент винесення рішення законодавства.

Також, суд звертає увагу, що позивачем під час судового розгляду даної адміністративної справи не заперечувалося наявності заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач, застосовуючи до позивача штрафні санкції та нараховуючи пеню відповідно до рішення № від 22.06.2017, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому підстави для визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи те, що в ухвалі Волинського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 про відкриття провадження в адміністративній справі було відстрочено сплату судового збору в сумі 1 600 гривень до ухвалення судового рішення у справі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" в дохід Державного бюджету України не сплаченого судового збору в розмірі 1 600 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" (43001, м. Луцьк, вул. Ковельська, 40, ) до Головного управління ДФС у Волинській області (43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) про визнання протиправним рішення, відмовити повністю.

Стягнути Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" (43001, м. Луцьк, вул. Ковельська, 40, ) в дохід Державного бюджету України не сплачений судовий збір в розмірі 1 600 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повний текст судового рішення буде складено 05 січня 2018 року.

Суддя Ю.Ю. Сорока