Справа № 820/4052/17
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 грудня 2017 р. № 820/4052/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - Саєнко Л.І., Зміївської С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
до Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Самозайнята особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_5), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС, контрнолюючий орган), в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.07.17 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у сумі 13459,06 грн. та застосування штрафних санкції у розмірі 6729,53 грн. відносно самозайнятої особи фізичної особи - підприємця ОСОБА_5;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.07.17 р. про збільшення грошового зобов'язання з військового збору за основним платежем у сумі 1227,23 грн. та застосування штрафних санкції у розмірі 306,81 грн. відносно самозайнятої особи фізичної особи - підприємця ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту документальної планової невиїзної перевірки № 4225/20-40-13-15-07/НОМЕР_3 від 12 червня 2017 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № та № . Позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки через те, що висновки інспекторів-ревізорів ґрунтувалися на нормах права, що діяли в 2015-2016 р.р. саме в той час коли існувала колізія права, яка на цей час виправлена: до Податкового кодексу Законом України від 21.12.2016 р. № 1797 були внесені зміни, якими була врегульована дана колізія на користь платників податків фізичних осіб - підприємців стосовно віднесення до доходу сум акцизного податку, а щодо віднесення до витрат вартості отриманих ліцензій, то він їх не включив до декларації, а лише до книг обліку доходів та витрат, а отже податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі зазначеного акту є неправомірними та такими що підлягають скасуванню.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримували та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому та наданих письмових поясненнях.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав про на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зазначив, що вони винесені на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що податкові зобов'язання донараховані позивачеві за результатом дослідження первинних документів та бухгалтерського обліку позивача, а позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримали правову позицію, викладену у письмових запереченнях на адміністративний позов, та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Самозайнята особа ОСОБА_5 зареєстрований Жовтневим РВК, свідоцтво про державну реєстрацію самозайнятої особи № НОМЕР_6 від 30.10.2002р.

Взято на облік в контролюючому органі 22.04.1998р. за № 10173, станом на дату проведення перевірки перебуває на обліку в Центральній ДПІ ГУ ДФС в Харківській області, місце мешкання: податкова адреса суб'єкта господарювання відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3, п. 62.1 ст. 62, п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, на підставі статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 - VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу Головного управління ДФС у Харківській області № 1770 від 28.04.2017 р. та плану - графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області Зміївською С.С. проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності самозайнятої особи ОСОБА_5, податкова адреса: АДРЕСА_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., відповідно до затвердженого плану перевірки про що складено акт перевірки № 4462/20-40-13-15-07/НОМЕР_3 (далі по тексту - акт перевірки)(а.с. 13-51, т. 1).

За висновками вищезазначеного акту було встановлено порушення пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1 ст. 177, п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI зі змінами та доповненнями, встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 13459, 06 грн., в т.ч. за 2015 р. у сумі 6338, 49 грн., за 2016 р. у сумі 7120, 57 грн.; ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями, а саме встановлено не забезпечення виконання податкових зобов'язань платником збору по військовому збору у сумі 1227, 23 грн. у т.ч. за 2015 р. у сумі 633,85 грн., за 2016 р. у сумі 593, 38 грн.; пп.7.1.2 п.7.1 ст.7, п.9.2 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено розбіжність в сумі 23365,92 грн. у т.ч. за 2015р. в сумі - 14663,04 грн. та за 2016р. в сумі - 8702,88 грн.

За результатами перевірки винесені оскаржувані податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 20 188,59 грн. (т. 1, а.с. 11) та податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору у загальному розмірі 1534, 04 грн. (т. 1, а.с. 12).

Позивач не погодився з податковими повідомленнями - рішеннями відповідача та в порядку п.56.6 ст. 56 ПКУ звернувся зі скаргою до ДФС України, де вона була прийнята до розгляду і рішенням №9173 /к/99-99-11-02-01-14 від 21.07.2017 продовжено строк розгляду скарги в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 03.07.2017 № та № до 8 вересня 2017 року. 28 серпня 2017 року рішенням ДФС України №10804 було залишено без задоволення частину скарги стосовно оскарження податкових повідомлень-рішень від 03.07.2017 № та №.

В зв'язку з тим, що адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень закінчилось, то у відповідності до п.56.18 та 56.19 ст. 56 ПКУ позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Харківській області.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) об`єктом оподаткування є чистий оподаткований дохід, тобто різниця між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Пунктом 177.3 ст.177 ПКУ передбачено, що для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Перелік витрат, дозволений для віднесення фізичними особами-підприємцями до витратної частини обліку, встановлений п.177.4 ст.177 ПКУ.

Відповідно до вимог п.177.4 ст.177 ПКУ (в редакції до 01.01.2017р.) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: пп.177.4.1 витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

пп.177.4.2 витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

пп.177.4.3 суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

пп. 177.4.4 інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з п.164.1 ст.164 ПКУ базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської діяльності або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до п. 167.1 ст.167 ПКУ (в редакції чинній до 01.01.2016 р.) ставка податку становить 15 відсотків бази якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків".

Відповідно до п. 167.1 ст.167 ПКУ (в редакції чинній до 01.01.2017 р.) ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п.167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат і винагород, які нараховуються платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за ці вільно-правовими договорами.

Порядок справляння військового збору визначено п. 16-1 підрозділу 10 ПКУ, внесеними Законом України від 31.07.2014р. № 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», який набрав чинність з 03.08.2014р.

Згідно з нормами п. 16-1 цього Кодексу платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором з 1 січня 2015 року є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, а саме: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерелом їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи (прибуток), що отримані з джерел за межами України.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Частиною 5 п. 6 ст.128 Господарського кодексу України встановлено, що громадянин - підприємець зобов'язаний вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 176.1 статті 176 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) передбачено, що платники податку зобов'язані, зокрема:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На виконання підпункту "а" пункту 176.1 статті 176 ПКУ наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013 № 794 затверджено форму Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та Порядок ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 р. за № 2217/24749

Згідно з п. 3 вказаного Порядку ведення Книги здійснюється у такому порядку:

1) платники податку повинні заводити Книгу самостійно;

2) записи у графах Книги здійснюються безпосередньо платником податку або уповноваженим представником кульковою або чорнильною ручкою, чітко і розбірливо не пізніше наступного дня після отримання відповідних сум доходів, сплати (перерахування) податку, а також понесених витрат;

3) підрахунки відображених у Книзі даних проводяться для цілей заповнення декларації (коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов'язковим або платники податку мають право подати таку декларацію з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку за наслідками звітного податкового року з урахуванням положень статті 166 розділу IV Кодексу). Суми отриманих доходів, понесених витрат та сплачених (перерахованих) податків відображаються в графах Книги у гривнях з копійками;

Судом встановлено, що протягом 2015-2016 років ОСОБА_5 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування: роздрібну торгівлю продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами та надає нерухоме майно в оренду, розрахунки здійснювались із застосуванням РРО та по розрахунковому рахунку.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України)

Так, самозайнятою особою ОСОБА_5, до контролюючого органу були подані податкові декларації про майновий стан та доходи за 2015 та 2016 роки:

- № від 04.02.2016 р., уточнена декларація № від 04.03.2016 р. (т. 2, а.с. 113-115);

- № 1 від 06.02.2017 р. (т. 2, а.с. 119-121).

В рядках 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу за 2015 рік» та 12 «Загальна суму річного доходу за 2015 рік» СО ОСОБА_5 було зазначено суму доходу у розмірі 33 621, 37 грн.

В рядках 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу за 2016 рік» та 12 «Загальна суму річного доходу за 2016 рік» СО ОСОБА_5 було зазначено суму доходу у розмірі 38 605,93 грн.

В акті перевірки за даними СО ОСОБА_6 встановлено, що загальний оподатковуваний дохід за 2015 рік складає - 917 648, 93 грн. (стор.13 акту перевірки).

Документально підтверджені витрати за 2015 рік - 884 027, 56 грн., в тому числі інші витрати - 495 758,45 грн. (стор.15 акту перевірки).

Чистий оподатковуваний дохід за 2015 рік - 33 621, 37 грн. (стор. 19 акту перевірки).

Загальний оподатковуваний дохід за 2016 рік складає - 979 362, 95 грн. (стор.13 акту перевірки).

Документально підтверджені витрати за 2016 рік - 940 757, 02 грн., в тому числі інші витрати - 539 485, 15 грн.(стор.15 акту перевірки).

Чистий оподатковуваний дохід за 2016 рік - 38 605, 93 грн. (стор.19 акту перевірки).

Зазначені показники були виведені та відповідні суми відображені у податкових деклараціях позивача на підставі даних Книг обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці № 284 від 02.04.2014 р. (продовження книги № 1540 від 29.11.2013 р. (а.с. 177-188 т.1), № 404 від 15.04.2015 р.(а.с. 81-176 т. 1) та № 391 від 18.03.2016 р.(а.с. 2-73 т.2).

Водночас представником позивача за довіреністю ОСОБА_1 до суду було подано клопотання про залучення до матеріалів справи доказів, в тому числі копії листів з книг обліку доходів і витрат з чисельними виправленнями (а.с. 105-112 т.2), які не містилися у вищевказаних Книгах під час подання позову.

В судовому засіданні представники позивача, намагаючись ввести в оману суд та представників відповідача наполягали на тому, що під час проведення перевірки позивача, податковим ревізором - інспектором не були взяті до уваги зазначені виправлення, стосовно витрат позивача в частині віднесення до витрат сум сплати за ліцензії протягом 2015-2016 років та вказували на віднесення до сум витрат інших витрат, а не тих, які пов'язані із отриманням ліцензії.

Таким чином, враховуючи вказане, суд не приймає до уваги зазначені докази та твердження позивача, оскільки вони спростовуються наданими до матеріалів справи копіями належним чином засвідчених Книг обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці № 284 від 02.04.2014 р. (продовження книги № 1540 від 29.11.2013 р. (а.с. 177-188 т.1), № 404 від 15.04.2015 р.(а.с. 81-176 т. 1) та № 391 від 18.03.2016 р.(а.с. 2-73 т.2), які не містять будь-яких виправлень на час проведення перевірки та подання позову до суду, через що суд зазначає про правильність встановлення в акті перевірки позивача сум доходів і витрат за перевіряємий період, що також підтверджується поясненнями представників відповідача, в тому числі й наданих в судовому засіданні головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області Зміївською С.С., якою була проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності самозайнятої особи ОСОБА_5, письмовими запереченнями та доповненнями до них, письмовими поясненнями представника відповідача по справі з порівняльною таблицею, додатків до акту перевірки.

Крім того, пунктом 50.1 статті 50 ПКУ передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача про порушення пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1 ст. 177, п.177.2, п.177.4 ст. 177ПКУ СО ОСОБА_5 в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльністю на загальну суму 13459, 06 грн. (в т.ч. 2015 р. - 6338, 49 грн., за 2016 р. - 7120, 57 грн).

З акта перевірки вбачається, що при перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу здійснено співставлення даних відображених у книгах обліку доходів та витрат, книгах КОРО, банківських виписок, відомостей ЦБД ДРФО за ф.1-ДФ з даними декларації за 2015 р., за 2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи за 2015 рік валовий дохід позивача становив 917648, 93 грн. (в тому числі: від реалізації продуктів харчування, лікеро-горілчаних напоїв, пива та тютюнових виробів згідно виторгу РРО та книги КОРО - 436873, 44 грн. та за надання в оренду нежитлових приміщень по розрахунковому рахунку - 480775, 49 грн.).

За 2016 рік валовий дохід становить 979362, 95 грн. (від реалізації продуктів харчування, лікеро-горілчаних напоїв, пива та тютюнових виробів згідно виторгу РРО та книги КОРО - 400894, 80 грн. та за надання в оренду нежитлових приміщень по розрахунковому рахунку - 578468, 15грн.).

При визначенні загального оподаткованого доходу самозайнятою особою ОСОБА_5 було зменшено дохід на суми сплаченого акцизного податку на загальну суму 29815, 21 грн. (в тому числі: 2015 р. - 16256, 50 грн., 2016 р.- 13558, 71 грн.), що призвело до заниження загального оподатковуваного доходу на загальну суму 29815, 21 грн. Визначення загального оподатковуваного доходу СО ОСОБА_5 наведено у додатку №2 до акту перевірки.

Отже, за даними перевірки валовий дохід позивача за 2015 рік складає - 933905, 43 грн. (в тому числі: від реалізації продуктів харчування, лікеро-горілчаних напоїв, пива та тютюнових виробів згідно виторгу РРО та книги КОРО - 453 129, 94 грн. та за надання в оренду нежитлових приміщень по розрахунковому рахунку - 480775, 49 грн.).

За 2016 рік складає - 992921, 66 грн. (в тому числі: від реалізації продуктів харчування, лікеро-горілчаних напоїв, пива та тютюнових виробів згідно виторгу РРО та книги КОРО -414453, 51 грн. та за надання в оренду нежитлових приміщень по розрахунковому рахунку - 578468, 15 грн.).

Таким чином, перевіркою встановлено, що позивачем занижено загальний оподатковуваний дохід за перевіряємий період на 29815, 21 грн. (в тому числі: 2015 р. - 16 256,50 грн., 2016 р.- 13558, 71 грн.), що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу на 29815, 21 грн.

Крім того, згідно з додатком Ф-4 до податкових декларацій про майновий стан та доходи самозайнятою особою ОСОБА_5 задекларовано витрати:

- у 2015р. на суму 884027, 56 грн., (в тому числі: вартість придбаних ТМЦ - 281233, 49 грн., оплата праці та нарахування на заробітну плату - 107035, 62 грн., інші витрати - 495758, 45 грн.

До складу інших витрат у 2015 році у сумі 495758, 45 грн. включено: сума ЄСВ - 13913, 44 грн., оплата ліцензій - 26000, 00 грн., обслуговування банківського рахунку - 2594, 00 грн., оренда приміщень - 183373, 04 грн., електроенергія, газ - 229 979, 44 грн., вода, каналізація, вивіз сміття - 6305, 69 грн., обслуговування касових апаратів, охорона, пожарна охорона, телефон - 13161, 67 грн., послуги термінала, повірка газового обладнання, за утримання будівель і споруд та прибудинкових територій, оренда кавового апарату та інше - 20 431, 17 грн.;

- у 2016р. на суму 940757, 02 грн., а саме: вартість придбаних ТМЦ 263928, 10 грн., витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 137343, 77 грн., інші витрати - 539485, 15 грн.

До складу інших витрат у 2016 році у сумі 539485, 15 грн. включено: сума ЄСВ - 8606, 64 грн., оплата ліцензій - 26000, 00 грн., обслуговування банківського рахунку - 2816, 11 грн., оренда приміщень - 174395, 28 грн., електроенергія, газ - 293462, 17 грн., вода, каналізація, вивіз сміття - 8146,13грн., оренда кофейного апарата - 720 грн., обслуговування касових апаратів, охорона, пожарна охорона, телефон - 17101, 95 грн., послуги термінала, повірка газового обладнання, за утримання будівель і споруд та прибудинкових територій та інше - 8236, 87 грн.

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) було встановлено, що витрати по сплаті за ліцензії відображались ФО-П ОСОБА_5 в книгах обліку доходів та витрат, як інші витрати, пов'язані з одержанням доходу, що підтверджується наданими до суду копіями книг обліку доходів та витрат (т. 1, а.с. 81-188, т. 2, а.с. 1-72, 105-112).

Так, за 2015 рік в книзі обліку доходів та витрат № 404 від 15.04.2015 р. за 24.03.2015 р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 4500, 0 грн. та у сумі 2000, 0 грн.;

- в книзі обліку доходів та витрат № 404 від 15.04.2015р. за 23.06.2015р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 2000, 0 грн. та у сумі 4500, 0 грн.;

- в книзі обліку доходів та витрат № 404 від 15.04.2015р. за 25.09.2015р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 4500, 0 грн. та у сумі 2000, 0 грн.;

- в книзі обліку доходів та витрат № 404 від 15.04.2015р. за 23.12.2015р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 2000, 0 грн. та у сумі 4500, 0 грн.

За 2016 рік:

- в книзі обліку доходів та витрат № 404 від 15.04.2015р. за 24.03.2016р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 2000, 0 грн. та у сумі 4500, 0 грн.;

- в книзі обліку доходів та витрат № 391 від 18.03.2016 р. за 22.06.2016 р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 4500, 0 грн. та у сумі 2000, 0 грн.;

- в книзі обліку доходів та витрат № 391 від 18.03.2016р. за 19.09.2016р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 2000, 0 грн. та у сумі 4500, 0 грн.;

- в книзі обліку доходів та витрат № 404 від 15.04.2015р. за 20.12.2016р. у графі 8 «Інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» відображені витрати за ліцензії у сумі 2000, 0 грн. та у сумі 4500, 0 грн.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з Порядком ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 р. за № 2217/24749, підрахунки відображених у Книзі даних проводяться для цілей заповнення декларації (коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов'язковим або платники податку мають право подати таку декларацію з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку за наслідками звітного податкового року з урахуванням положень статті 166 розділу IV Кодексу). Суми отриманих доходів, понесених витрат та сплачених (перерахованих) податків відображаються в графах Книги у гривнях з копійками.

Підрахунки доходів та витрат, відображені СО ОСОБА_5 у Книгах обліку доходів та витрат, відображені в показниках декларацій Позивача за 2015-2016 роки. Тобто, показники декларацій базуються на даних, зазначених у Книгах доходів та витрат. Показники доходів та витрат були враховані під час перевірки.

Проте, судом встановлено, що СО ОСОБА_5 до контролюючого органу за 2015, 2016 роки уточнюючого розрахунку в порядку, передбаченому пунктом 50.1 статті 50 ПКУ надано не було.

Згідно з додатком Ф 4 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік :

по виду діяльності - «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» дохід складає - 436873, 44 грн.; документально підтверджені витрати складають - 424919, 44 грн. (в тому числі: вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 281233, 49 грн., витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 107035, 62 грн., інші витрати - 36650, 33 грн.);

чистий дохід складає - 11 954 грн.

По виду діяльності - «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна»: дохід складає - 480 775,49 грн.;

документально підтверджені витрати складають - 459 108, 12 грн. (в тому числі: інші витрати - 459 108,12 грн.);

чистий дохід складає - 21 667, 37 грн.

Отже, інші витрати за 2015р . складають - 495 758, 45 грн. та сформовані за рахунок наступних витрат:

сплачена сума ЄСВ - 13 913, 44 грн.,

оплата ліцензій - 26 000, 00 грн.,

обслуговування банківського рахунку - 2 594, 00 грн.,

оренда приміщень - 183 373, 04 грн.,

електроенергія, газ - 229 979, 44 грн.,

вода, каналізація, мусор - 6305, 69 грн.,

обслуговування касових апаратів, охорона, пожарна охорона, телефон - 13161, 67грн.,

послуги термінала, повірка газового обладнання, за утримання будівель і споруд та прибудинкових територій, оренда кавового апарату та інше - 20431, 17 грн.

Таким чином, загальна сума інших витрат, яка відображена Додатку Ф4 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 р., складає 495758, 45грн., що відповідає підсумкової сумі інших витрат за 2015 р. у додатку Ф4 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою».

Згідно з додатком Ф2 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік: по виду діяльності - «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами»:

дохід складає - 400894, 80 грн.;

документально підтверджені витрати складають - 393951, 71 грн. (в тому числі: вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 263 928,10 грн., витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 85885, 85 грн., інші витрати - 44137, 76 грн.);

чистий дохід складає - 6 943,09 грн.;

по виду діяльності - «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» дохід складає - 578 468,15 грн.;

документально підтверджені витрати складають - 546805, 31 грн. (в тому числі: витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 51457, 92 грн., інші витрати - 495347, 39 грн.);

чистий дохід складає - 31662, 84 грн.

Отже, інші витрати за 2016 р. складають - 539485, 15 грн. та сформовані за рахунок наступних витрат:

сплачена сума ЄСВ (за себе)- 8606, 64грн.,

оплата ліцензій - 26000, 00 грн.,

- обслуговування банківського рахунку - 2816, 11 грн.,

- оренда приміщень - 174395, 28грн.,

- електроенергія, газ - 293462, 17грн.,

- вода, каналізація, сміття - 8146, 13 грн.,

- оренда кофейного апарата - 720 грн.,

- обслуговування касових апаратів, охорона, пожарна охорона, телефон - 17101, 95 грн.,

- послуги термінала, повірка газового обладнання, за утримання будівель і споруд та прибудинкових територій та інше - 8236, 87 грн.

Таким чином, загальна сума інших витрат, яка відображена у Додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 р. складає 539485, 15 грн., що відповідає підсумкової сумі інших витрат за 2016 р. у додатку Ф2 Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою».

ФО-П ОСОБА_5 за 2015 р. до Центральної ОДПІ була надана уточнена декларація про майновий стан і доходи № від 04.03.2016 р., показники якої були враховані при проведенні перевірки. Інших уточнюючих декларацій позивачем до контролюючого органу не подано.

Перелік витрат, дозволений для віднесення фізичними особами-підприємцями до витратної частини обліку, встановлений п. 177.4 ст. 177 ПКУ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Сплата за ліцензії не входить до переліку витрат, передбачених п.п. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПКУ.

Таким чином, суд погоджується із висновком контролюючого органу, що позивачем завищено валові витрати на загальну суму 52000, 00 грн. за рахунок безпідставного включення до витрат суми по сплаті ліцензій, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу на 52000 грн.

Отже, за рахунок завищення суми витрат на 52000, 00 грн. та заниження суми одержаного доходу на 29 815,21 грн., позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 81815, 21 грн. (в т.ч. 2015р. - 42256, 50 грн., 2016 рік - 39558, 71 грн.)

Таким чином, в порушення пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1 ст. 177, п.177.2, п.177.4 ст. 177ПКУ СО ОСОБА_5 занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльністю на загальну суму 13459, 06 грн. (в т.ч. 2015 р. - 6338, 49 грн., за 2016 р. - 7120, 57 грн).

Внаслідок вищевикладених порушень в частині заниження чистого оподатковуваного доходу за 2015 р. у сумі 42256, 50 грн., за 2016 р. у сумі 39558, 71 грн., позивачем не забезпечено виконання податкових зобов'язань по військовому збору всього у сумі 1227, 23 грн. (в т.ч. за 2015 р. у сумі 633, 85 грн., за 2016 р. у сумі 593, 38 грн.).

У зв'язку з тим, що п.177.3 ст.177 ПКУ передбачено, що для самозайнятої особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів ( робіт, послуг), то не включення до складу доходу суми акцизного податку є неправомірним.

Таким чином, в порушення п.177.3 ст.177 ПКУ СО ОСОБА_5 неправомірно зменшено загальний оподатковуваний дохід на суми сплаченого акцизного податку, що призвело до заниження загального оподатковуваного доходу на загальну суму 29815, 21 грн. та податку на доходи фізичних осіб на суму 4879, 06 грн., в тому числі:

- 2015 рік - 2438, 48 грн. (16 256,50 грн.х15%)

- 2016 рік - 2440, 57 грн. (13 558,71 грн.х18%)

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017р., статтю 177 ПКУ доповнено підпунктом 177.3.1 такого змісту: не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів".

Враховуючи те, що зміни в Податковий кодекс України набрали чинності з 01.01.2017р., а перевіряємий період 2015-2016 роки, то контролюючий орган дійшов правомірного висновку щодо порушення позивачем вимог п.177.3 ст.177 ПКУ.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає доводи позивача, викладені в адміністративному позові, оскільки зміни в Податковий кодекс України були внесені з 01.01.2017 р., а документальна планова виїзна перевірка СО ОСОБА_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства була проведена за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р.

Крім того, посилання позивача на судову практику апеляційних судів та Вищого адміністративного суду України не приймається судом до уваги, позаяк застосування зазначеної практики не є обов'язковою для суду першої інстанції під час розгляду адміністративних справ, згідно приписів КАС України.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Отже, суд зазначає, що приймаючи податкові повідомлення-рішення від 03.07.2017 року № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 20188, 59 грн. та № про визначення суми грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 1534, 04 грн., Головне управління ДФС у Харківській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами та Конституцією України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень -рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 січня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.