Справа № 2-а-1/11
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2012-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-1/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2012 року

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконуючого обовязки начальника управління Пенсійного Фонду України в Буринському районі ОСОБА_3 про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення неправомірною та її скасування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 09.06.2009 року за письмовим запрошенням він зявився до управління Пенсійного фонду України в Буринському районі де йому було запропоновано підписати протокол про адміністративне правопорушення складений в цей же день за ч.2 ст.165-1 КУпАП. Від підпису протоколу він відмовився, оскільки вважав, що такого правопорушення не вчиняв, так як протягом року не притягувався до відповідальності за ч.1 ст.165-1 КУпАП. Крім цього повідомив, що раніше винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 165-1 КУпАП він оскаржив до суду і рішення суду ще не набрало законної сили. Незважаючи на викладені ним заперечення, а також заявлене ним клопотання про відкладення розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення для надання йому можливості подати додаткові докази та скористатись юридичною допомогою, відповідач в цей же день винесла постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 221 грн., відповідно до якої його визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення. Вважає цю постанову незаконною та просив її скасувати з вищевикладених підстав.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки не повідомив. Суд визнав можливим справу розглянути без його участі на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала, пояснивши, що відповідач розглядаючи справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.165-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 та накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу діяв на підставі закону і в межах своїх повноважень. Жодних клопотання про надання юридичної допомоги чи подачі додаткових доказів при розгляді справи позивач не надавав, що вбачається з матеріалів самої справи, а лише посилався на наявну заборгованість зі сплати страхових внесків, яка була обумовлена відсутністю грошових коштів на підприємстві. Однак ця обставина не звільняє підприємство від нарахування та сплати страхових внесків, заборгованість по яким станом на 20.05.2009 року складала 5224 грн.37 коп. Вважає доводи позивача необґрунтованими, просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України (ст.19 Конституції).

Частиною другою статті 5 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, у звязку з чим суд при вирішення даної справи приймає до уваги положення ст.171-2 КАС України яка є чинною на момент розгляду справи по суті та встановлює особливості розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 09.06.2009 року відносно позивача було складено протокол №43 про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.1651 КУпАП, з якого вбачається, що ТОВ „Буринський цегельний завод, директором якого є позивач ОСОБА_2, який 22.05.2009 року притягувався до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату внесків за березень 2009 року, порушив строки сплати страхових внесків станом на 20.05.2009 року, а саме згідно поданого 18.05.2009 року товариством звіту за квітень місяць 2009 року №А8856 задекларовано до сплати страхових внесків в сумі 1870 грн. 25 коп., які сплачені не були, що призвело до утворення боргу станом на 20.05.2009 року в сумі 5224 грн. 37 коп., чим було порушено ч.6 ст.20 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV (а.с. 21)

Постановою від 09.06.2009 року, винесеною виконуючою обовязки начальника управління Пенсійного фонду України в Буринському районі ОСОБА_3 позивача визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 221 гривня. (а.с. 23)

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується як показами представника відповідача, так і наданими відповідачем доказами, зокрема, розрахунком суми страхових внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування ТОВ „Буринський цегельний завод, з якого видно, що товариством задекларована сума до сплати страхових внесків 1878 грн.25 коп., яка сплачена до Пенсійного фонду України не була, при цьому загальна сума заборгованості з цього виду платежу становить 5577 грн. 37 коп. (а.с.16-19)

Повноваження позивача як директора ТОВ „Буринський цегельний завод, підтверджено копіями наказу №97 від 22.12.2008 року про призначення на вказану посаду та затвердженою 12.02.2009 року посадовою інструкцією директора даного товариства (а.с.13-14)

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, - страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. При цьому стаття перша Закону дає визначення терміну страхувальника це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Право відповідача накладати адміністративні стягнення на посадових осіб , які вчинили правопорушення, а також розглядати справи про адміністративні правопорушення повязані з порушенням законодавства у сфері загальнообовязкового державного пенсійного страхування (ст.165-1 КУпАП) передбачено п.16,17 ст.106 зазначеного Закону та ст.2442 КУпАП.

Частиною 2 ст. 165-1 КУпАП, в редакції чинної на день винесення оскаржуємої постанови, встановлена відповідальність в тому числі за дії, щодо порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків, вчинені особою, яку раніше було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, зазначених у частині першій цієї статті у виді штрафу в розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови від 22.05.2009 року прийнятої в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Буринському районі ОСОБА_3 вбачається, що на позивача було накладено адміністративне стягнення за аналогічні дії вчинені в березні 2009 року у виді штрафу в розмірі 204 грн. (а.с.35)

Постановою Буринського районного суду від 02.09.2009 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Буринському районі ОСОБА_3 про визнання вищевказаної постанови незаконною та її скасування було відмовлено (а.с.31-32)

Ухвалою судді Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2010 року, залишеною в силі ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 14.06.2012 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто позивачу, оскільки останній не усунув недоліки визначені ухвалою цього ж судді від 07.02.2010року про залишення його апеляційної скарги без руху (а.с.33)

Не заперечуючи факту не сплати в установлені законом строки страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування підприємством, позивач посилався на порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, так як йому не дали можливості скористатись юридичною допомогою та подати додаткові докази своєї невинуватості.

Однак вказані доводи позивача суд вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №43 від 09.06.2009 року позивачу під розписку було розяснено його права передбачені ст.268 КУпАП як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому останній жодних клопотань з приводу реалізації своїх прав не заявив, вказавши лише в даному протоколі, що пояснення з приводу виявлених порушень буде надано на окремому аркуші.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався в присутності позивача, з дотриманням вимог ст.ст.279,280 КУпАП, а винесена за результатами розгляду справи оскаржуєма постанова, відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Таким чином здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача 09.06.2009 року діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, неупереджено та розсудливо, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 8-12, 71, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст.7,9, 245,247, 251, 254,256,293 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до виконуючої обовязки начальника управління Пенсійного фонду України в Буринському районі ОСОБА_3 про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 09 червня 2009 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 221 грн. за ч.2 ст. 1651 КУпАП неправомірною та її скасування - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: