Справа № 818/1965/17
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. Справа № 818/1965/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Сусіденко Я.С.,

представника відповідача - Сєдєлєвої Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просив зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Свої вимоги мотивує тим, що повторна відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, нормам Земельного кодексу України. Відмічає, що підставою для відмови в наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Однак, в даному випадку, відповідач при повторному розгляді заяви жодної з них у відповіді від 24.11.2017 не вказав. Вважає, що непогодження чи погодження Новослобідською сільською радою Путивльського району Сумської області не є підставою для відмови у задоволенні заяви щодо надання відповідного дозволу, оскільки така підстава не передбачена Земельним кодексом України.

У судове засідання позивач не прибув, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.16), 26.12.2017 позивач та його представник подали заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримували у повному обсязі та просили 26.12.2017 розглянути справу за їх відсутності (а.с.17,19).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмовому запереченні (а.с.21-23). Свою позицію мотивувала тим, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області виконало вимоги судового рішення щодо зобов'язання повторно розглянути заяву позивача та листом від 24.11.2017 за №9-15222-6045/6-17 повідомило позивача, що під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності ГУ Держгеокадастру повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування та для пришвидшення вирішення цього питання запропонувало звернутись до Новослобідської сільської ради Путивльського району для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки. Представник відповідача зазначає, що даним листом від 24.11.2017 відповідач не відмовляв позивачеві, а запропонував звернутись до Новослобідської сільської ради Путивльського району. Однак, позивач замість цього звернувся до суду з вимогою зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Вважає, що така вимога звернена до суду є протиправною, оскільки суд не може зобов'язати орган владних повноважень до прийняття конкретного рішення, оскільки це буде фактичне втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 28.07.2017 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2га за рахунок земель державної власності (пасовища), яка розташована за межами населеного пункту на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.11). До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, а також копія паспорту та ідентифікаційного номеру.

Листом від 30.08.2017 №П-10117-4807/6-17 (а.с.10) відповідач відмовив ОСОБА_2 в задоволенні вказаної заяви та не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою, в зв'язку із тим, що земельна ділянка сформована та планується до включення в перелік земельних ділянок, права на які будуть виставлені на земельні торги у формі аукціону.

Позивач оскаржив відмову відповідача, викладену у листі від 30.08.2017 №П-10117-4807/6-17, до суду та 19.10.2017 у справі №818/1317/17 Сумським окружним адміністративним судом було винесено постанову, якою визнано протиправною та скасовано відмову відповідача, викладену у листі від 30.08.2017 №П-10117-4807/6-17, про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населених пунктів та зобов'язано розглянути заяву ОСОБА_2 від 28.07.2017 повторно.

На виконання даної постанови Сумського окружного адміністративного суду заява позивача від 28.07.2017 була повторно розглянута, однак, листом від 24.11.2017 №9-15222-6045/6-17 (а.с.10) позивача повідомлено, що з метою недопущення земельних спорів, порушення прав та (або) законних інтересів третіх осіб, на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 №333-р та від 22.09.2016 №688-р та керуючись рішенням колегії Держземагентства України від 14.10.2014 №2/1, Головним управлінням 15.11.2017 №18-18-0.332-1345/2-17 був направлений відповідний запит до органу місцевого самоврядування щодо висловлення позиції на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. На запит Головного управління колегіальної обґрунтованої та мотивованої відповіді щодо погодження або непогодження зазначеного землевідведення Новослобідська сільська рада не надала. З метою уникнення можливої соціальної напруги позивачеві було запропоновано звернутись до Новослобідської сільської ради Путивльського району для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки від органу місцевого самоврядування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодексу України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов'язків, зобов'язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з'ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. Жодної з наведених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не зазначено.

Натомість у листі відповідача від 24.11.2017 (а.с.12) йде посилання на те, що ним не отримано колегіальної обґрунтованої та мотивованої відповіді від Новослобідської сільської ради щодо погодження або непогодження земельної ділянки, яка планується до відведення.

Однак, вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та не передбачена приписами Земельного кодексу Україну. Також, в самому листі, всупереч вказаним вище приписам Земельного кодексу України, відповідачем не зазначено, в чому саме місце розташування земельної ділянки, що планується до відведення, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, чи генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Представник відповідача стверджує, що ГУ Держказначейства у Сумській області не було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а запропоновано звернутись до Новослобідської сільської ради Путивльського району для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки. Однак, вказана вимога прямо суперечить ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, яка забороняє вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Таким чином, не надаючи дозвіл на розроблення проекту землеустрою, з підстав відсутності відповіді від Новослобідської сільської ради, відповідач фактично відмовив позивачу у наданні такого дозволу з підстав, не передбачених нормами Земельного кодексу України.

Посилання відповідача у листі від 24.11.2017 на рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 №2/1, яким, доручено начальникам головних управлінь Держземагенства в областях за зверненнями фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, є безпідставним. Таке рішення колегії є розпорядчим, а не нормативним документом, а врахування чи неврахування позиції місцевої ради під час вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачено чинним законодавством та, відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, не є підставою для відмови у наданні такого дозволу.

Крім того, посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 №333-р та від 22.09.2016 №688-р взагалі є безпідставним, оскільки даними розпорядженнями схвалено Концепцію реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні та затверджено план заходів щодо її виконання, однак вони не встановлюють жодних норм у галузі регулювання земельних відносин. До того ж, відповідно до Закону України «Про Кабінет Міністрів України» розпорядження є актом Кабінету Міністрів України, який видається з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань, а тому посилання на такий документ як підставу для унормування порядку отримання позиції органу місцевого самоврядування щодо проекту землеустрою є необґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про те, що суд не може зобов'язати орган владних повноважень до прийняття конкретного рішення, оскільки це буде фактичне втручання в його дискреційні повноваження, суд зазначає, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, ГУ Держгеокадастру у Сумській області протиправно повторно, навіть за наявності судового рішення, відмовило позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, тим паче з підстав, не передбачених Земельним кодексом України чи іншими нормативно-правовими актами.

Відповідач зобов'язаний був або надати дозвіл позивачеві на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

Суд вважає, що в даному випадку не буде втручанням суду в дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Сумській області, а зобов'язання відповідача надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, буде обґрунтованим, повним та належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідач повторно навіть за наявності судового рішення, протиправно надав формальну відмову з підстав, не передбачених діючим законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 640,00грн., сплачених ним за подання позовної заяви згідно квитанції від 06.12.2017 №70 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2.0га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, код ЄДРПОУ 3976885) на користь ОСОБА_2 (41530, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) 640грн. (шістсот сорок грн.) в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.01.2018.

Суддя І.Г. Шевченко