Справа № 314/3347/17(2-а/314/126/2017)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2017 рокусправа № 314/3347/17(2-а/314/126/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Дурасової Ю.В. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 р. ухвалену суддею Кіяшко В.О., в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області об 11:30 год., повний текст постанови складено 24 жовтня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, де просив визнати протиправними дії відповідача по припиненню виплати пенсії позивачу з 01.04.2017 року, зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 р. позов задоволено, визнано протиправними дії відповідача по припиненню виплати пенсії позивачу з 01.04.2017 року та зобов'язано відновити виплату пенсії з дати припинення.

Не погодившись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що виплата пенсії позивачу була припинена правомірно, оскільки позивач не проінформував управління соціального захисту населення Вільнянської РДА про своє фактичне місце проживання.

В судовому засіданні представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати. Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 від 30.12.2009 року.

Відповідно до довідки від 22.08.2016 № позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1.

Позивач знаходиться на обліку в Запорізькому приміському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області де отримує пенсію за віком.

Починаючи з 01.04.2017 року позивачу було припинено виплату пенсії у зв'язку з не підтвердження місця проживання.

Вважаючи, протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для припинення виплати пенсії позивачу

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 4 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Приписами частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини 1 статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав - лише у випадках передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» №637 від 05 листопада 2014 року, встановлено, що продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509.

Підстави для припинення виплати пенсій зазначеними постановами Кабінету Міністрів України не встановлено.

Також, вказані постанови не містять положень, які встановлюють повноваження органів Пенсійного фонду припиняти виплату пенсій у зв'язку із отриманням інформації про не підтвердження факту реєстрації особи.

Крім того, відповідач не вказав, яка з обставин, визначених частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стала підставою для припинення позивачу виплати пенсії. Також, не вказано й будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу припинення виплати пенсії, як не підтвердженням фактичного місця проживання.

Таким чином, припинення виплати позивачу пенсії у зв'язку з не підтвердженням фактичного місця проживання суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

Таким чином, зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, припиняючи з 01.04.2017 року виплату пенсії позивачу діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки припинення виплати пенсії особі у зв'язку з непідтвердженням фактичного місця проживання не відноситься до законодавчо визначених підстав припинення виплати пенсії та суперечить приписам Конституції України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, неповне з'ясування чи недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова