Справа № 804/6372/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 р. Справа № 804/6372/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі судового засідання Конєвої С.О. Карімовій Ю.Р.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_3, третя особа: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 25000,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області та просить стягнути з відповідача на користь державного бюджету суму податкового боргу в розмірі 25000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку у Лівобережній об'єднаній ДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області та має податковий борг у сумі 25000,00 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення №13663-13 від 29.08.2016р. по транспортному податку. Позивач зазначає, що у зв'язку з несплатою до бюджету податкового боргу податковою інспекцією було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 28.12.2016р. №7346-17, яка була вручена відповідачеві 25.01.2017р., проте борг залишився не сплаченим, у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказану суму податкового боргу у судовому порядку у відповідності до вимог ст.ст. 16, 19-1, 20, 87, 267 Податкового кодексу України.

Представник позивача надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи в письмовому провадженні (а.с. 41).

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 32,38,40).

Третя особа в судове засідання не з'явилась без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином 13.11.2017р. та 22.11.2017р. у відповідності до вимог ст.ст. 35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 37,39).

Згідно з ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, з урахуванням наданого представником позивача клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, належне повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 2, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень - є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановленим цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суми такого грошового зобов'язання.

З наданих документів судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобілю марки Mercedes-Benz S 500 4 MATIC, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 зареєстрований 31.07.2013р. з об'ємом двигуна - 4663 куб.см., що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 6,7,9,11).

29.08.2016р. Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №13663-13 за яким на підставі п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України позивачеві було визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016р. у розмірі 25000,00 грн., яке було вручене відповідачеві у порядку, встановленому п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України що підтверджено копією відповідного рішення та копією поштового конверту (а.с.10,12,13).

В подальшому, відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України, у зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу в строки, встановлені законодавством, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» №7346-17 від 28.12.2016р., яка була направлена на адресу відповідача та вручена 25.01.2017р. у порядку, встановленому ст.58 Податкового кодексу України, що підтверджується копією вимоги та копією поштового повідомлення (а.с. 8).

Вказана податкова вимога, як і податкове повідомлення-рішення №13663-13 від 29.08.2016р. залишилися не сплаченими відповідачем у визначені строки.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016р." від 24.12.2015р. № 909-УІІІ, який набрав чинності з 01.01.2016р., внесено зміни до об'єкта оподаткування транспортним податком, зокрема, у статтю 267 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством, власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) періоду.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Факт вручення відповідачеві податкового повідомлення-рішення 25.01.2017р. підтверджується копією поштового повідомлення (а.с. 8).

Таким чином, відповідач є платником транспортного податку, як власник транспортного засобу, вартість якого на 2016р. становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) періоду (750*1378,00 грн. = 1033500,00 грн.) зобов'язаний був сплатити 25000,00 грн. транспортного податку за податковим повідомленням-рішенням №13663-13 від 29.08.2016р. та за податковою вимогою №7346-17 від 28.12.2016р. з урахуванням їх отримання 25.01.2017р. протягом 60 днів після отримання вказаного податкового повідомлення-рішення згідно до вимог п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України.

У відповідності до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком і збором.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинен на довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу, а за змістом ст.86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач неодноразово викликався в судові засідання, проте, без поважної причини в судове засідання не з'явився, доказів сплати податкового боргу не надав, як і не надав доказів оскарження у встановленому законодавством порядку податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №13663-13 від 29.08.2016р.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність своїх позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу по транспортному податку за 2016р. в розмірі 25000,00 грн., а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_3, третя особа: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 25000,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) на користь державного бюджету податковий борг з транспортного податку за 2016р. в розмірі 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва