Справа № 820/6123/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 р. № 820/6123/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій неправомірними, скасування наказів та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області та скасувати Наказ від « 05» жовтня 2017 року № 5383 «Про проведення перевірки ТОВ «АПК «НАДІЯ ЛТД», Наказ від « 11» жовтня 2017 року № 5650 «Про продовження строку проведення перевірки ТОВ «АПК «НАДІЯ ЛТД»;

- визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АПК «НАДІЯ ЛТД» (податковий номер 35972274) на предмет дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року, складання Акту перевірки від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274;

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від « 03» листопада 2017 року № НОМЕР_1;

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від « 03» листопада 2017 року № НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з проведеною відносно нього перевіркою, висновками викладеними в акті перевірки, застосованими штрафами та визначеними зобовязаннями. Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваних наказів, проведення перевірки, складання акту перевірки, висновків до нього, застосування штрафних санкцій та складання податкових повідомлень рішень є неправомірними. При цьому позивач вважає, що підстав для прийняття оскаржуваних наказів податковий орган не мав. Позивач вважає, що ані слідчі, ані прокурори не мають права на призначення податкових перевірок та чинним законодавством не передбачено процедури призначення таких перевірок. Позивач також вважає, що КПК України не передбачено право слідчого на звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення податкової перевірки. Також позивач зазначив, що на відповідні запити податкового органу ним було надано обґрунтовані, на його думку, відповіді, а тому порушень встановлених у висновках акту перевірки підприємством здійснювалось.

Ухвалою від 14.12.2017 р. відкрито провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 107 КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2017 року.

Разом з тим, 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, відповідно до Закону України 2147-VIII 03.10.2017.

Пунктом 10 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017 р. визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, відповідно до вимог ч.9 ст.205 КАС України, вважає можливим розглянути вказану справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. ч.4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області видано наказ від 05 жовтня 2017 року № 5383 «Про проведення перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД» (а.с. 21) та наказ від 11 жовтня 2017 року № 5650 «Про продовження строку проведення перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД» (а.с. 22).

На підставі зазначених наказів фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства ТОВ «АПК «Надія ЛТД» (податковий номер 35972274) на предмет дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274 ( а.с.56-75).

Відповідно до висновків акту від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274 перевіркою встановлені наступні порушення ТОВ «АПК «Надія ЛТД»:

- порушення п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, а саме не забезпечено зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016;

- порушення ч. 2 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, 7, 8 ПСБО №21, внаслідок чого встановлено завищення показників у Фінансовому звіті субєкту малого підприємництва за Формою №2 по рядку 2180 «Інші операційні витрати» за 2014 рік у сумі 34639326 грн., за 2015 рік у сумі 49939984,50 грн. та за 2016 рік у сумі 24804634,76 грн., а по рядку 2120 «Інші операційні доходи» за 2015 рік у сумі 10900987,29 грн. та за 2016 рік у сумі 7434261,03 грн.;

- порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено значення рядку 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік у сумі 10900987,29 грн., та за 2016 рік у сумі 7434261,03 грн., та значення рядку 02 «фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік у сумі (-) 39038997 грн., за2016 рік у сумі (-) 17370374 грн., а також завищено значення рядку 03 «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» у Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік на суму (-) 34639326,10 грн., за 2016 на суму (-) 73678323 грн.;

- порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено відємне значення обєкту оподаткування по рядку 04 «Обєкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03 РІ) (+, -)» у Податковій декларації з податку на прибуток підприємства 2015 рік у сумі (-) 73678323 грн., за 2016 рік (-) 91048697 грн.;

- порушення ч. 2 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобовязання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 р. за №85/4306, внаслідок чого завищено показник у Фінансовому звіті субєкту малого підприємництва за Формою №2 за 2016 рік по рядку 1615 «Поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги» у сумі 419808,02 грн., по рядку 1690 «Інші поточні зобовязання» у сумі 148107882,15 грн., по рядку 1425 «Нерозподілений прибуток (непокритий збиток)» у сумі (-) 148682190,17 грн.

На підставі висновків, викладених в акті від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274, контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 03 листопада 2017 року № НОМЕР_1, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) у сумі 510,00 грн., у звязку з порушенням п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України; від 03 листопада 2017 року № НОМЕР_2, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 73678323,00 грн. за 2015 рік та у розмірі 91048697,00 грн. за 2016 рік, у звязку з порушенням п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (а.с. 19-20).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для видання оскаржуваних наказів та проведення контролюючим органом перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД», що призвело до складання акту перевірки від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274 та винесення податкових повідомлень - рішень від 03 листопада 2017 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, стала ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2017 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження по справі №757/47967/17-к про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД» на предмет дотримання вимог податкового законодавства за 2011-2016 роки. При цьому, контролюючий орган посилається на п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесене ними відповідно до закону.

Зазначена норма була введена в Податковому кодексі України Законом України від 13.04.2012 року №4652-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Кримінального процесуального кодексу України».

Тобто, вказана норма відсилає до Закону в порядку якого має бути отримано зазначене судове рішення, а процесуальний порядок визначений саме Кримінальним процесуальним кодексом України.

В свою чергу, положеннями Кримінального процесуального кодексу України у первісній редакції п. 6 ч. 2 ст. 36 та п. 4 ч. 2 ст. 40 було закріплено право слідчого/прокурора призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

З прийняттям Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» із Кримінального процесуального кодексу України було виключено вказані п. 6 ч. 2 ст. 36 та п. 4 ч. 2 ст. 40. Тобто, норми що надавали слідчому/прокурору право на призначення перевірок, виключені з кодексу ще у 2014 році.

У розділі 3 Пояснювальної записки до Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 року вказано, що такі зміни дозволять уникнути дублювання повноважень прокуратури та інших органів, на які покладаються повноваження щодо нагляду (контролю) за додержанням законів, що дасть змогу, з одного боку, чітко зрозуміти, який орган несе відповідальність за стан справ у певній сфері суспільних відносин, а з іншого боку, зменшити кількість перевірок та інших заходів, які можуть впливати на діяльність фізичних та юридичних осіб, насамперед у сфері підприємницької діяльності.

Таким чином, можливість призначення перевірок слідчими і прокурорами було виключено із положень Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення (проведення) податкової перевірки, більше того, в Кримінальному процесуальному кодексі відсутня процесуальна процедура розгляду такого виду клопотань. В той же час, відповідно до правової позиції викладеної в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 (п.25 Рішення) зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України слідчий уповноважений: звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Крім того, призначення документальної позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією (вичерпний перелік яких із визначенням підстав та порядку їх проведення міститься у главі 20 Кримінального процесуального кодексу України), ні негласною слідчою (розшуковою) дією (вичерпний перелік яких міститься у главі 21 Кримінального процесуального кодексу України).

Таким чином, призначення документальної позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні негласною слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких вправі звертатись слідчий за погодженням з прокурором до слідчого судді.

Положення Кримінального процесуального кодексу України не відносять до компетенції слідчого судді вирішення питання щодо призначення документальної позапланової перевірки, а ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України не передбачає такого заходу кримінального провадження, не регламентує порядок розгляду таких клопотань, обсяг доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для призначення документальної позапланової перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо призначення та проведення перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД» вчинені не на підставі, не у межах повноважень, не в порядку та не у спосіб передбачений діючим законодавством.

Щодо висновків викладених податковим органом в акті перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД» та прийнятих на їх підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлені в акті перевірки порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ТОВ «АПК «Надія ЛТД» та зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток податковий орган фактично зробив на підставі висновку про порушення позивачем вимог п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, а саме не забезпечення зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит податкового органу від 06.10.2017 року «Про надання документів на перевірку» (а.с. 23), зокрема, щодо надання всіх документів, що належать або повязані з предметом перевірки, за період з 2011 по 2016 роки, а також головні книги, журнали-ордери, рахунки бухгалтерського обліку та інше за вказаний період, ТОВ «АПК «Надія ЛТД» було надано відповідні відповіді, отримані податковим органом 13.10.2017 року (а.с. 24-25).

З наданих відповідей вбачається, що позивачем було повідомлено про неможливість надання запитуваних документів, з огляду на те, що ТОВ «АПК «Надія ЛТД» в період з січня 2013 року по вересень 2015 року знаходилось в процедурі ліквідації, що підтверджується відповідними рішеннями Господарського суду Харківської області, які було додано до відповіді. При цьому, позивачем було зазначено, що директору товариства ліквідатором будь-яких документів не передавалось.

З матеріалів справи вбачається, що директор ТОВ «АПК «Надія ЛТД» звертався до ліквідатора ТОВ «АПК «Надія ЛТД» з відповідним запитом про надання всіх первинних документів щодо господарської діяльності товариства ( а.с.55).

Отже, позивачем належним чином було повідомлено відповідача про відсутність у нього документів щодо його господарської діяльності у перевіряємий період.

Доказів звернення відповідача до ліквідатора ТОВ «АПК «Надія ЛТД» з відповідним запитом про надання всіх документів, що належать або повязані з предметом перевірки, відповідачем до суду не надано.

Також, товариство у своїх відповідях надало пояснення податковому органу щодо відображеної в звітах за 2014-2016 роки інформації та надано копії договору купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ АПА «АГРОСВІТ» від 21.12.2011 року, укладеного між ТОВ «АПК «Надія ЛТД» та Компанією «АГРОСВІТ ЛІМІТЕД» (Кіпр), та додаткової угоди до нього від 30.12.2011 року. Крім того, товариством було надано копії судових рішень по справі №922/141/16 щодо розірвання зазначеного договору.

Окрім цього, позивачем повідомлялось, що починаючи з вересня 2015 року товариство не здійснювало господарської діяльності, а лише подавало бухгалтерську та податкову звітність, виходячи з наявних зобовязань на підставі затвердженої ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.09.2015 року у справі 922/166/13-г мирової угоди (а.с. 26-33).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що викладені в акті перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД» висновки про порушення товариством п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України та прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АПК «Надія ЛТД», що привело до неправомірності проведення такої перевірки, складання акту перевірки від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274 та винесенню оскаржуваних податкових повідомлень рішень. У звязку з чим, оскаржувані накази та податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

Така сама позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року №21-425а14, в якій суд прийшов до висновків, що невиконання вимог закону щодо призначення та проведення податкової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Згідно з ч.1 ст. 244-2 КАС України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч.5 ст. 242 нині чинної редакції КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 205, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД" (, 61035, м. Харків, вул. Каштанова,29) до Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Пушкінська,46, м. Харків, 61057) про визнання дій неправомірними, скасування наказів та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити .

Визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області з призначення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД".

Скасувати Наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 05 жовтня 2017 року № 5383 «Про проведення перевірки ТОВ «АПК «НАДІЯ ЛТД».

Скасувати Наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 11 жовтня 2017 року № 5650 «Про продовження строку проведення перевірки ТОВ «АПК «НАДІЯ ЛТД».

Визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АПК «НАДІЯ ЛТД» (податковий номер 35972274) на предмет дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року.

Визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо складання Акту перевірки від 23.10.2017 року № 16225/20-40-14-02-08/35972274.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 03 листопада 2017 року № НОМЕР_1 та від 03 листопада 2017 року № НОМЕР_2, які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД".

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Пушкінська,46, м. Харків, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД" (, 61035, м. Харків, вул. Каштанова,29) у розмірі 3200,00 грн. ( три тисячі двісті гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2017 року.

Суддя Заічко О.В.