Справа № 818/1853/17
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 р. Справа № 818/1853/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соколова В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1853/17 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1О.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, уповноважена особа Фонду), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду, що полягає у невключені даних про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору банківського вкладу "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) № 980-019-000236187 від 10.05.2016 на суму 175 000 грн., і процентів по цьому договору на суму 977,45 грн.;
- зобов'язати уповноважену особу Фонду включити дані про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору банківського вкладу "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) № 980-019-000236187 від 10.05.2016 стосовно гарантованої суми у розмірі 175000 грн. і процентів по цьому договору на суму 977,45 грн. та подати вказаний перелік до Виконавця дирекції Фонду для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.
Однак, 23.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. 12.07.2016 розпочато процедуру ліквідації банку. Позивач звертався до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою включити його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Проте, позивач був повідомлений про те, що переказ коштів в сумі 175 000 грн., здійснений за договором №980-019-000236187 є нікчемним. На думку позивача, даний договір є дійсним, а ознаки нікчемного правочину не доведено.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.26), у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував (а.с.27-28) та зазначив, що позивач уклав договір з ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" без участі відповідача як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором не є вкладом у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і не є сумою коштів, прирівняних до вкладів, а тому гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем. У звязку з цим позивача не може бути включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Також представник відповідача вказує на те, що після укладення договору між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", коли 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" позивачу було здійснено повернення 175 000 грн. на його банківський рахунок. ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" уклали Договір відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016 та Договір відступлення прав вимоги №1 від 19.05.2016, за яким ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" зобовязалось відступити ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги, належні йому за договорами. 19.05.2016 банком здійснено кредитні операції на загальну суму 1 431 957 997,25 грн. При цьому, попри обмеження, встановлені Національним Банком України, ПАТ «Банк Михайлівський» було значно перевищений наявний вільний ліміт кредитування. Таким чином, відповідач робить висновок, що укладання Договорів відступлення вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 було здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України, внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини є нікчемними в силу Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому відмічає, що саме за рахунок коштів, що були відображені внутрішніми проводками на рахунках ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на підставі нікчемних правочинів (договорів), договорів відступлення права вимоги, тобто в день отримання коштів, ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" ініціювало повернення коштів по договору позики укладеного, в тому числі з позивачем.
Приймаючи до уваги вказане, враховуючи те, що кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також те, що кошти що обліковуються на рахунках позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, у відповідача не було підстав для включення позивача до переліку вкладників. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Варто зазначити, що електронною поштою в день розгляду справи представником відповідача було надіслано на адресу суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Разом з тим, дане клопотання надійшло до суду після розгляду справи по суті та виходу судді у нарадчу кімнату, у зв'язку з чим у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України суд не розглядав дане клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.
В подальшому, на підставі рішення правління Національного банку України від 23.05.2016 за №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно. У звязку з цим розпочались виплати гарантованої суми вкладникам, але позивача не було включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
28.11.2016 позивач звернувся до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою, в якій просив включити інформацію про нього до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплати відшкодування коштів у розмірі 175 000 грн., оскільки вважав, що він прирівняний до вкладника, який має право на відшкодування коштів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.22).
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", який набрав чинності 15 грудня 2017 року.
Так, пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, суд розглядає матеріали справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.
Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків (стаття 1 Закону).
Відповідно до п.п.3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Отже, суд зазначає, що кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" 19.05.2016 на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом.
Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.
Частиною 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, серед іншого: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.
За приписами ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Відповідно до додатку 2 до Акту, встановлено перелік фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснені перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (а.с.46-48). До перелічених у додатку 2 до Акту осіб, віднесено і ОСОБА_4 із зазначенням суми перерахування у розмірі 175 977,45 грн. (а.с.32).
При цьому, згідно ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, серед іншого, з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Вказані підстави (п.п.1,2, 7, 9) були зазначені уповноваженою особою ПАТ «Банк Михайлівський» в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» ОСОБА_1 на його рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.21).
Разом з тим, жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах саме з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку). Висновок щодо нікчемності не обґрунтований доводами чи доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі Цивільний кодекс України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
За приписами ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Повернення ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" коштів на банківський рахунок позивача, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено 19.05.2016 (а.с.21).
Отже, кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський».
Суд також зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про те, що зазначений правочин є таким, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
За приписами частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.
Доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та банком суду також не надано.
Згідно п.5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, в редакції чинній станом на момент виникнення правових відносин між сторонами, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.
Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Схожі приписи містяться і в п.6 розділу ІІ вказаного Положення в редакції чинній станом на момент розгляду справи.
Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку. Однак, уповноваженою особою Фонду не доведена наявність підстав для невключення даних про рахунок позивача до переліку рахунків ПАТ «Банк Михайлівський», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду, що полягає у невключені даних про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору банківського вкладу "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) №980-019-000236187 від 10.05.2016 на суму 175 000 грн. і процентів - 977,45 грн., та зобовязати уповноважену особу Фонду включити дані про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по вказаному Договору, та подати вказаний перелік до Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно зі ст.ст. 19, 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має бюджетних асигнувань, а його кошти не включаються до коштів Державного бюджету України.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Таким чином, відповідач по справі - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 є працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який є субєктом владних повноважень, однак відповідно до закону не має бюджетних асигнувань.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1280грн., сплачений за квитанцією №1 від 30.11.2017 при зверненні з позовом до суду (а.с.3).
Керуючись ст. ст. 139, 143, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст рішення складено 29.12.2017 року.