Справа № 487/454/17
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/454/17
Провадження № 2-а/487/87/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію.

В обґрунтування вимог зазначав, що з 2015 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва та отримує пенсію за віком згідно із Законом України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, з березня 1999 року перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців при головному управлінні ПФУ в Миколаївській області як отримувач військової пенсії за вислугу років, призначеної Миколаївським обласним військовим комісаріатом за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

В січні 2017 року він (позивач) дізнався, що при виплаті пенсії відповідач застосовує показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007рік у розмірі 1197,91грн.

Посилаючись на п.1 Постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту населення", вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки тим самим відповідач здійснює штучне заниження рівня його соціального захисту порівняно з ч.2 ст.40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 23.06.2017 року відповідача по справі Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва замінено на його правонаступника - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Подані до суду 15.02.2017 року заперечення на позов підтримує. Згідно письмових заперечень, які містяться в матеріалах справи, УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва , в задоволені вимог просили відмовити, посилаючись на те, що з 01.05.2012р. набрала чинності постанова КМУ від 23.04.2012року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення", п.1 якої встановлено, що пенсії призначені до 2008р. перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007рік. Пенсія за віком позивачу була обчислена з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000р. по 31.08.2015р. на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу та із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007рік у розмірі 1197,91грн.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону №1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший обчислення пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Посилаючись на те, що на сьогодні пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону, та такого застереження не містить і ч.3 ст. 45 Закону №1058, вважають, що дії УПФУ щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком та застосування для обчислення розміру пенсії показниксередньої зарплати за 2007р., законними та такими, що відповідають вимогам пенсійного законодавства.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Судом встановлено, що з березня 1999 року позивач ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців при головному управлінні ПФУ в Миколаївській області як отримувач військової пенсії за вислугу років, призначеної Миколаївським обласним військовим комісаріатом в статусі визначеному в пункті а) статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме в якості - особи офіцерського складу.

З 24.09.2015 року у зв'язку з поданою заявою про призначення пенсії, позивача взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, та він отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

В січні 2017 року, позивач дізнався, що УПФУ при виплаті пенсії застосовує показник «середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески за 2007рік" у розмірі 1197,91грн. при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. При цьому Пенсійний фонд мотивує застосування вказаного показника - положенням постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної йому пенсії.

10.02.2017 року (вих.№25-Д-7) Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва надало відповідь, що при призначенні пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 гривень, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач вважає, що даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки він не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. Після перерахунку іншої пенсії по іншому Закону в 2015 році, відповідачем застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік. Посилання Відповідача на норму ч. 3ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»є незаконним, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Згідно із частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики усферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, як зазначалося вище, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону.

Отже, з огляду на норми, яке регулюють спірне питання, суд вважає, що оскільки пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена позивачу вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший. Тобто має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд приходить до висновку що дії відповідача є неправомірними, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію - задовольнити.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.07.2016 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Щербина