Справа № 812/1601/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 грудня 2017 року СєвєродонецькСправа № 812/1601/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання Карча В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 20.12.2017 № 4000/9/12-32-10-00-29),

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 22.05.2017 № 873),

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_3 про стягнення податкової заборгованості в сумі 240797,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017 до суду надійшов позов Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу в розмірі 240797,25 грн, у тому числі адміністративних штрафів та інших санкцій 56350,00 грн, податку на доходи фізичних осіб 184447,25 грн.

26.12.2017 від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, а також заява про закриття провадження і залишення позову без розгляду. Заява мотивована таким.

Предметом адміністративного позову є стягнення податкового боргу. Відповідно до п.п. 3 ч. 1 ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим органом.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-3 КАС України подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 183-3 КАС України відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому разі має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Аналогічні положення містяться у чинній редакції ст. 5, 122, 238, 240, 283 КАС України від 15.12.2017.

Виходячи з наведеного, на думку позивача, необхідною умовою, за наявності якої виникає право звернення до суду з адміністративним позовом в загальному порядку, є ухвала суду про відмову в прийнятті подання із зазначенням однієї з двох підстав, визначених ч. 5 ст. 183-3 КАС України.

Однак, до адміністративного позову ГУ ДФС у Луганській області по справі № 812/1601/17 такої ухвали не додано.

Крім того, на думку відповідача, минули строки звернення до суду, передбачені ст. 99, 183-3 КАС України (ст. 122, 283 КАС України в чинній редакції від 15.12.2017).

Так, рішення про застосування фінансових санкцій від 07.06.2016 № 000014/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн отримано особисто 10.06.2016 та не оскаржено. Рішення про застосування фінансових санкцій від 16.11.2016 № 000028/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн, рішення про застосування фінансових санкцій від 16.11.2016 № 000030/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 6800,00 грн направлено 17.11.2016 і отримано 28.11.2016 та не оскаржено протягом 10-денного строку. Податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 № НОМЕР_2 на суму 159337,51 грн, податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 № НОМЕР_3 на суму 510,00 грн направлено 31.10.2016 і отримано 28.11.2016 та не оскаржено протягом 10-денного строку. Податкове повідомлення-рішення від 14.12.2016 № НОМЕР_4 на суму 510,00 грн направлено 15.12.2016 та повернуто за закінченням місячного строку зберігання, а, отже, є узгодженим.

Вимогу від 12.12.2016 Ф № 2251-17 на суму 215172,52 грн направлено 19.12.2016 та повернуто за закінченням місячного строку зберігання.

Позивач посилається, що, таким чином, строки, передбачені ст. 99, 183-3 КАС України для звернення до суду, сплинули ще в березні 2017 року.

З огляду на наведене відповідач робить висновок, що адміністративний позов ГУ ДФС у Луганській області не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки право звернення у загальному порядку у позивача не виникло, а строки звернення із поданням спливли.

На підставі викладеного відповідач просив закрити провадження у справі на підставі приписів п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України у чинній редакції від 15.12.2017), а адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області по справі № 812/1601/17 залишити без розгляду на підставі приписів п. 1, 7 ч. 1 ст. 155 КАС України (п. 1, 7 ч. 1 ст. 240 КАС України у чинній редакції від 15.12.2017), про що постановити відповідну ухвалу.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав зазначене клопотання.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти клопотання відповідача.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов такого.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду з позовом, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом 1 частини першої статті 183-3 КАС України в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду з позовом, було передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно з частиною третьою цієї статті подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 102 Податкового кодексу України визначено строки давності та порядок їх застосування. Так, відповідно до п. 102.1 цієї статті контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено строк 1095 календарних днів з дня його виникнення.

Податковий борг відповідача визначено на підставі рішень про застосування фінансових санкцій: від 07.06.2016 № 000014/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 15550,00 грн (залишок несплаченої суми), від 16.11.2016 № 000028/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн, від 16.11.2016 № 000029/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн, від 16.11.2016 № 000030/12-09-40/НОМЕР_1 на суму 6800,00 грн; а також податкового повідомлення-рішення від 28.10.2016 № НОМЕР_2 на суму 159337,51 грн, податкового повідомлення-рішення від 28.10.2016 № НОМЕР_3 на суму 510,00 грн (арк. спр. 9-10, 11-12, 13-14, 15-16, 19-20, 21-22).

Податкову вимогу від 12.12.2016 форми «Ф» № 2251-17 направлено на адресу відповідача 19.12.2016 та повернуто за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 29-30).

Із позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду 03.11.2017, тобто, з дотриманням строку, визначеного статтею 102 ПК України.

Відповідно до статті 3 КАС України в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду, позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

П.п. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби» утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності 01 січня 2017 року, внесені зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, зазначеним Законом внесені зміни до статті 19-1, доповнено кодекс статтями 19-2 і 19-3, пункт 41.1 статті 41 викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Державні податкові інспекції згідно зі статтею 19-3 Податкового кодексу України здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, обєктів оподаткування та обєктів, повязаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Отже, з 01 січня 2017 року відповідно до внесених Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» змін до Податкового кодексу України функція з погашення податкового боргу здійснюється органами Державної фіскальної служби України обласного рівня та вище.

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Луганській області є органом державної влади, створеним на підставі Постанови КМУ від 06.08.2014 № 311.

Відповідач просить залишити позов без розгляду на підставі п. 1, 7 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 171 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилається відповідач, тому підстав для залишення позову без розгляду немає.

Також відповідач просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вказана обставина також не знайшла свого підтвердження.

Суд наголошує, що відповідач хибно розуміє положення статті 183-3 КАС України в редакції, що діяла на час звернення позивача з позовом до суду. Вказаною нормою не передбачено обовязок контролюючого органу звернутися до суду з поданням про стягнення коштів. Та відмова в прийнятті подання не є обовязковою передумовою для звернення контролюючого органу з позовом до платника. Чинним законодавством контролюючому органу надано право у встановленому порядку звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу, що й було виконано позивачем.

Відтак, підстав для закриття провадження у справі немає.

Також суд звертає увагу відповідача, що залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі є взаємовиключними процесуальними діями.

На підставі викладеного клопотання відповідача не належить до задоволення.

Керуючись статтями 238, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі та залишення адміністративного позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5