Справа № 398/3456/17
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3456/17
провадження №: 2-а/398/31/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" січня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - Ковальової О.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Дудченко О.Ю.,

представника позивача - Іванової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії адміністративну справу № 398/3456/17

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградські області

про скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22.09.2017 року ВП № 54366551,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, де просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22.09.2017 ВП №54366551.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2017 до головного управління надійшла постанова державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22.09.2017 ВП №54366551 винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 398/1030/17-а від 19.07.2017, що виданий Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області. Вважають постанову державного виконавця від 22.09.2017 необґрунтованою, оскільки рішення суду, яке підлягало негайному виконанню в межах суми стягнення пенсії за один місяць, було ними виконано до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. 27.07.2017 до них надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2017 ВП 54366551 щодо виконання виконавчого листа № 398/1030/17. Листом від 27.07.2017, який було отримано відділом примусового виконання 28.07.2017, головне управління їх повідомило про виконання рішення суду самостійно.

Зокрема, 24.07.2017 головним управлінням було отримано пенсійну справу ОСОБА_3 від Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області. На виконання постанови Олександрійського міськрайонного суду від 19.07.2017 по справі № 398/1030/17а, ними 25.07.2017 було здійснено розрахунок пенсії за березень місяць 2017, а 26.07.2017 нараховані кошти були виплачені ОСОБА_3 через ПАТ «Державний ощадний банк».

Враховуючи, що державним виконавцем не винесена та не надана їм постанова про закінчення виконавчого провадження, незважаючи на отримання інформації про виконання рішення суду 28.07.2017, зазначають, що виконавцем було порушено норми ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважають, що правових підстав для винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження у державного виконавця не було, оскільки головним управлінням було фактично виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача підтримав позов з підстав вказаних у ньому, просить його задовольнити.

Відповідач на розгляд справи не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав до суду заперечення на позов з додатками, де просить здійснити розгляд справи у їх відсутність (а.с.57-61). Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд зазначає наступне.

З 22.07.2017 року на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебувало виконавче провадження №54366551 з примусового виконання виконавчого листа № 398/1030/17-а від 19.07.2017, що виданий Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти на облік пенсійну справу ОСОБА_3 з 01.03.2017; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати пенсію ОСОБА_3 з 01.03.2017 в розмірі, який складається з мінімального розміру пенсії по інвалідності (для прапорщиків 120% відповідних мінімальних розмірів пенсій. Передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби, відповідно до ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та 100 грн. доплати у відповідності з Постановою №327 від 23.04.2012).Допустити негайне виконання постанови у межах суми стягнення пенсії за один місяць (а.с.4).

25.07.2017 відповідачем на адресу позивача було направлено постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, яка була отримана позивачем 26.07.2017 (а.с.3, 55).

22 вересня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшевим Б.В. винесено постанову № 54366551 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 149,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа № 398/1030/17-а, яка була направлена боржнику цього ж дня ( а.с. 9, 10).

Відповідно до наведеного розрахунку у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження сума витрат виконавчого провадження склала 149,00 грн., з яких витрати на папір (38 арк.) -7,60 грн.; вартість витраченого картриджу на принтері на 1 арк. паперу-38 шт.-38,00 грн; вартість витрат на реєстрацію в журналах реєстрації на кожне виконавче провадження - 1 шт. - 0,40 грн.; вартість витрат на завершене виконавче провадження, інформація про яке вноситься до АСВП- 1 шт.- 51,00 грн., вартість поштового конверту 6 шт.- 3,00 грн., марки 15 шт.- 49,00 грн.;

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із ст. 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.42 Закону витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.42 Закону витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Положеннями ч.4 ст.42 Закону встановлено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Як убачається із матеріалів справи, виконавче провадження завершене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, а тому державний виконавець в межах наданих законом повноважень виніс постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

З урахуванням викладених норм закону, суд дійшов до висновку, що виносячи оскаржувану постанову, відповідач діяв у межах та на підставі вимог чинного законодавства.

Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника на те, що управлінням в день відкриття виконавчого провадження (25.07.2017 року) було здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_3 за березень 2017 та 26.07.2017 добровільно сплачено на користь ОСОБА_3 - 1 596,40 грн., що підтверджується повідомленням до доручення на одноразову виплату пенсії пенсіонеру (а.с. 8), оскільки вказане доручення було відправлене відповідачу 27.07.2017 року та отримане останнім 28.07.2017 року (а.с.5), тобто після відкриття виконавчого провадження та понесення відповідних витрат.

До того ж, Закон не пов'язує право на стягнення витрат виконавчого провадження із вчиненими державним виконавцем заходами примусового характеру. Витрати виконавчого провадження не залежать від виконання чи невиконання рішення суду боржником і оплачуються останнім у випадку їх понесення державним виконавцем.

Також, є безпідставними посилання позивача на те, що витрати виконавчого провадження є в певній мірі незрозумілими, безпідставними, необґрунтованими. Позаяк їх розрахунок, наведений в оскаржуваній постанові є зрозумілим, обґрунтованим, та зроблений відповідно до Розрахунку витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, який затверджений начальником Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, згідно п. 3.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, а також відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2016 року №3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Керуючись ч. 3 ст. 243 -246 КАС України, - суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградські області про скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22.09.2017 року ВП № 54366551 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Повний текст судового рішення складено 08 січня 2018 року.

Суддя: