Справа № 823/1230/17
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року справа № 823/1230/17

провадження № 2-іс/811/29/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Брегея Р.І., суддів Притули К.М. та Хилько Л.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку письмового провадження адміністративний позов приватного підприємства Естетік Фудс (далі Підприємство) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі Міністерство) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулося до суду з заявою до Міністерства про визнання протиправним та скасування рішення, яким продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Водночас, просило зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про продовження згаданих строків.

У судовому засіданні представник Підприємства підтримав вимоги позову.

Пояснив, що Міністерство безпідставно відмовило у наданні висновку про продовження строків розрахунку за зовнішньоекономічними операціями на підставі першого звернення.

Висновок про продовження цих строків прийнято за наслідками другого звернення, що призвело до відтермінування в часі початок, від якого бере відлік продовження строку.

У зв'язку з цим до Підприємства застосовано штрафну санкцію за порушення строків розрахунку згідно приписів Закону України "Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті" (далі Закон).

Стверджував, що, звертаючись вперше до Міністерства, позивач надав необхідні документи у повному обсязі, як того вимагають приписи підзаконного акту.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову (а.с.106-111).

Пояснив, що, звернувшись вперше, позивач подав документи, які не були належним чином оформленні та не містили інформації, котра необхідна для прийняття рішення.

Зазначив, що Підприємство виправило цей недолік, подавши інше звернення, і отримало висновок про продовження строків розрахунків, починаючи з дати реєстрації повторно поданих документів.

Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.148-149).

Суд, вислухавши пояснення представника Підприємства, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 15 серпня 2016 року позивач та суб'єкт господарської діяльності, який зареєстрований як юридична особа відповідно до законодавства Китаю, уклали договір поставки устаткування (промислового обладнання) (а.с.9-20).

За умовами правочину Підприємство оплачувало авансовий платіж у розмірі 40% від вартості товару протягом 7 днів з дня його підписання.

22 серпня 2016 року позивач оплатив авансовий платіж (а.с.21).

Решту вартості сплатив 16 листопада того ж року (а.с.22).

08 грудня 2016 року Підприємство надіслало до Міністерства звернення про надання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (а.с.23).

Прохало продовжити строк на 60 календарних днів з 21 грудня 2016 року у зв'язку з виникненням певних обставин під час виробництва та доставки устаткування з республіки Китай.

Позивач надіслав відповідачу разом із зверненням копії: договору поставки, інвойса, платіжних доручень, листа виробника.

Міністерство отримало звернення 12 грудня 2016 року.

26 числа того ж місяця і року Міністерство прийняло рішення, яким відмовило у наданні висновку (а.с.118-119).

Підставами прийняття такого рішення є: відсутність видимих відміток уповноваженого банку про дату здійснення платежів; у поданих матеріалах відсутня інформація про строки доставки товару на митну територію України.

Відповідач не надав доказів надіслання та отримання Підприємством рішення.

30 грудня 2016 року позивач звернувся до Міністерства з заявою про надання відповіді на звернення (а.с.25).

Відповідач отримав заяву 04 січня 2017 року (а.с.26).

Наступного дня Міністерство надіслало інформацію про розгляд звернення, яку позивач отримав 11 січня 2017 року (а.с.5, 33).

25 січня того ж року Підприємство повторно звернулось до відповідача зі зверненням про надання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (а.с.27-28).

Міністерство отримало звернення 27 січня 2017 року (а.с.122-123).

У переліку документів, які надавались під час першого звернення, додатково зазначено такі копії: договору транспортного експедирування; рахунку проформи; листи перевізника.

09 лютого 2017 року Міністерство прийняло висновок №133 щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями на період з 27 січня по 04 лютого того ж року (а.с.132).

Відповідач не надав доказів надіслання та отримання Підприємством висновку.

02 березня 2017 року позивач звернувся з заявою про надання інформації стосовно розгляду другого звернення, яке отримано відповідачем 06 числа того ж місяця і року (а.с.133).

14 березня 2017 року Міністерство сповістило Підприємство про необхідність з'явитися до нього, щоб отримати висновок (а.с.134).

Два рішення Міністерства прийняті протягом 10 робочих днів після реєстрації звернень.

Позивач звернувся до суду 08 серпня 2017 року (а.с.3).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 1 статті 2 Закону встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною 4 цієї ж норми права визначено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановами правління Національного банку України від 07 червня, 14 вересня та 13 грудня 2016 року за №342, №386 та №409 встановлено строк розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у 120 календарних днів.

Таким чином, граничний строк здійснення розрахунків в іноземній валюті для Підприємства завершився 20 грудня 2016 року.

Приписами частини 1 статті 6 Закону встановлено, що строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за

договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

У зв'язку з тим, що обладнання не могло бути доставлено на митну територію України з причин, які не залежали від волі позивача, у останнього з'явилось право звернутися до Міністерства про одержання висновку щодо продовження строків розрахунку за зовнішньоекономічними операціями.

Таке звернення відповідач отримав до закінчення граничного строку розрахунків (12 грудня 2016 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року №1409 затверджено Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі Порядок).

Пунктом 4 Порядку встановлено, що для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи: 1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; 2) засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Підприємство разом листом-зверненням подало копії зовнішньоекономічного договору та банківських платіжних доручень від 22 серпня та 16 листопада 2016 року.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що підставами для відмови у видачі висновку є: 1) подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; 2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Приймаючи рішення про відмову у наданні висновку від 26 грудня 2016 року, Міністерство керувалось приписами підпунктів 1 та 2 пункту 9 Порядку.

Судом встановлено, що Підприємство не порушило вимог пункту 4 Порядку, оскільки подало всі необхідні документи, перелік котрих визначений цією нормою права, а відповідач не вказав, яку недостовірну інформацію вони містять.

Міністерство стверджує, що при вивченні документів встановлено їх невідповідність законодавству.

Така невідповідність, на думку відповідача, полягає у тому, що платіжні доручення не містять видимих відміток уповноваженого банку про здійснення платежів.

Отже, такі відмітки були, однак при копіюванні втратили якість їх відображення (а.с.113-114).

У такому випадку Міністерству, встановлюючи початок відліку строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, треба було керуватись датою складання платіжного доручення (авансовий платіж від 22 серпня 2016 року) та умовами договору, які встановлювали, що такий платіж повинен відбутись не пізніше 22 серпня 2016 року.

Водночас, суд зазначає, що, зробивши висновок про невідповідність платіжного доручення вимогам законодавства, відповідач не зазначив нормативно-правовий акт, котрий встановлює невідповідність.

Отже, рішення Міністерства від 26 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про надання висновку щодо продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями від 08 числа того ж місяця і року є протиправним.

Підприємство, вимагаючи зобов'язати відповідача повторно розглянути перше звернення, допустило помилку в оскарженні рішення.

Так, позивач просить суд скасувати рішення Міністерства від 09 лютого 2017 року, яким розглянуто звернення від 25 січня того ж року.

Це рішення не порушує його права, так як йому продовжено строк розрахунків.

Підприємство намагається, щоб під час повторного розгляду звернення відповідач надав висновок про продовження строку розрахунків з дня першого звернення.

Існування висновку про продовження строку розрахунків від 09 лютого 2017 року не створюватиме перешкоди у повторному розгляді звернення, оскільки Міністерство продовжило строк з 27 січня 2017 року, а Підприємство вимагає з 21 грудня 2016 року.

А тому, керуючись приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за обов'язок вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав Підприємства.

Суд скасовує рішення відповідача від 26 грудня 2016 року і зобов'язує його повторно розглянути звернення від 08 числа того ж місяця і року.

В частині ж допущення помилки щодо оскарженого рішення суд відмовляє у задоволенні позову.

Така помилка і вихід суду за межі позовних вимог доводять, що позов задоволено фактично повністю.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 1600 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 26 грудня 2016 року про відмову приватному підприємству Естетік Фудс у надані висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути звернення приватного підприємства Естетік Фудс від 08 грудня 2016 року про надання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь приватного підприємства Естетік Фудс (, проїзд Залізничний, 18, м.Черкаси, 18028) судові витрати у сумі 1600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Брегей Р.І.

судді: Притула К.М.

ОСОБА_1