Справа № 524/4839/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4839/17
Провадження №2-а/524/518/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі

головуючого судді - Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання - Коваль Т.М.,

представника позивача Гапонова О.С., представника відповідача Шинкаренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» до Кременчуцької міської ради, Полтавської області, про визнання протиправним та нечинним рішення Кременчуцької міської ради від 29.04.2014 року,-

встановиЛА:

ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» (далі за текстом - Товариство або Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області (далі за текстом - Міської ради або Відповідача), в якому просило визнати протиправним та нечинним з 01.01.2017 р. підпункт 1.3 пункту 1 рішення Міської ради від 29.04.2014 р. «Про внесення змін до рішень Кременчуцької міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року».

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило, що 21.04.2011 р. Міська рада прийняла рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 23.09.2008 р. «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці»», яким, зокрема, було встановлено, що за земельні ділянки, надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин орендна плата встановлюється у трикратному розмірі земельного податку, обчисленого відповідно до Податкового кодексу України (далі за текстом - ПКУ). При цьому згідно положень п.276.4 ст. 276 та ст. 274 ПКУ ставка земельного податку за такі земельні ділянки складала 0,25 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПКУ було встановлено, що річна сума орендної плати не може бути меншою трикратного розміру земельного податку. Тобто розмір орендної плати, встановлений цим рішенням Міської ради від 21.04.2011 р. за вказані земельні ділянки, повністю відповідав положення ПКУ, чинним на момент прийняття цього рішення. З 01.04.2014 р. набув чинності Закон України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, яким, зокрема, мінімальний розмір річної суми платежу орендної плати, визначений пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПКУ був збільшений з 0,75 до 3 % нормативної грошової оцінки землі, тобто у 4 рази. У зв'язку з прийняттям цього Закону від 27.03.2014 р. Міська рада прийняла рішення від 29.04.2014 р. «Про внесення змін до рішень Кременчуцької міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року», яким, зокрема, у пункті 9 додатку «Розмір річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці» до вказаного рішення від 21.04.2011 р. слова «у трикратному розмірі земельного податку» були замінені на «3 % від нормативної грошової оцінки землі». З 01.01.2017 р. набув чинності Закон України від 21.12.2016 р. № 1797-VIII, яким, зокрема, мінімальний розмір річної суми платежу орендної плати, визначений пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПКУ, був зменшений до розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок. Тобто, на думку Товариства, з 01.01.2017 р. фактично втратили свою чинність вищенаведені положення Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, а отже з 01.01.2017 р. фактично втратило чинність і зазначене рішення Міської Ради від 29.04.2014 р. в частині збільшення з 01.04.2014 р. розміру орендної плати за земельні ділянки залізничного транспорту та гірничодобувних підприємств до 3 % нормативної грошової оцінки цих земель. Але, не дивлячись на вищевказані обставини, Міська рада до сих пір не прийняла свого рішення про визнання таким, що втратило чинність вказаного рішення від 29.04.2014 р. Тим самим це рішення порушує законні права та інтереси Товариства, яке є гірничодобувним підприємством і користується на праві оренди відповідною земельною ділянкою, тому що визначений цим рішенням мінімальний розмір орендної плати в декілька разів перевищує розміри, визначені відповідними положеннями ПКУ, які діють з 01.01.2017 року.

Міська рада (Відповідач) через свого представника Шинкаренко Н.М. надала суду письмові заперечення проти зазначеного позову, в якому просила відмовити Товариству у задоволенні вказаного позову у повному об'ємі з таких причин:

-пунктом 288.5 ст. 288 ПКУ передбачено, що пунктом 288.5 ст. 288 ПКУ передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки землі;

-Законом України «Про запобігання катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р., викладено пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПКУ в такій редакції : розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки ; у зазначеній частині цей закон набрав чинності з 01.04.2014 р. і на сьогоднішній день вищезазначений закон є чинним;

-отже законодавцем визначено, що мінімальний розмір орендної плати не може бути меншим розміру земельного податку, та максимальний - не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки, тому розмір орендної плати, встановлений у спірному пункті рішення Міської ради від 29.04.2014 р., в жодному разі не суперечить п. 288.5 ст. 288 ПКУ та іншим законам і підзаконним актам, які регулюють подібні правовідносини.

Перевіривши доводи позовної заяви Товариства, пояснення представника Позивача, заперечення представника Відповідача на надані ним пояснення, дослідивши матеріали справи, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних нижченаведених підстав.

Судом встановлено наступне.

21.04.2011 р. Міська рада прийняла рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 23 вересня 2008 року «Про орендну плату за землю в м.Кременчуці».

Пунктом 1 цього рішення було вирішено викласти у новій редакції додаток до рішення Міської ради від 23.09.2008 р. «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці», яким встановлені розміри річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці. Нова редакція цього додатку була додана до зазначеного рішення Міської ради від 21.04.2011 р. (а.с. 6-9). Зокрема, цим додатком були встановлені наступні розміри річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці :

- 3 % від нормативної грошової оцінки землі - за земельні ділянки, зайняті промисловими підприємствами ;

- за земельні ділянки, надані для залізниць в межах смуг відведення, для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також за водойми, надані для виробництва рибної продукції, орендна плата встановлюється у трикратному розмірі земельного податку, обчисленого відповідно до ПКУ.

Пунктом 274.1 статті 274 ПКУ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 24.05.2012 р. № 4834-VI) було встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Пунктом 276.4 статті 276 ПКУ (в редакції Закону України від 07.07.2011 р. № 3609-VI) було встановлено, що податок за земельні ділянки (у межах населених пунктів), що відносяться до земель залізничного транспорту (крім земельних ділянок, на яких знаходяться окремо розташовані культурно-побутові будівлі та інші споруди і які оподатковуються на загальних підставах), надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також за водойми, надані для виробництва рибної продукції, та земельні ділянки, на яких розташовані аеродроми, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 цього Кодексу.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288.5 ПКУ (у первинній редакції) було передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Таким чином, відповідно до наведених положень ПКУ розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, складав 0,75 % нормативної грошової оцінки земель.

29.01.2014 р. між Товариством та Міською радою був укладений договір оренди землі про передачу Товариству у строкове платне користування земельної ділянки (кадастровий № :10:003:0010) загальною площею 1902499 кв.м для експлуатації та обслуговування Мало-Кохнівського родовища гранітів по вул. Ярмарковій, 15 в м. Кременчуці. Пунктом 9 цього договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем (Товариством) у грошовій формі у трикратному розмірі земельного податку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно (а.с. 12-15).

Пунктом 27 Розділу І Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПКУ був викладений у наступній редакції:

«288.5.1. не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки».

Ці зміни набрали чинності з 01.04.2014 р. згідно пункту 1 Розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII.

Таким чином, з 01.04.2014 р. мінімальний розмір орендної плати за будь-які земельні ділянки (у т.ч. надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин) був встановлений у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки земель.

Рішенням Міської ради від 29.04.2014 р. «Про внесення змін до рішень Кременчуцької міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року». Пунктом 1.3 цього рішення були внесені зміни до пункту 9 Додатку «Розмір річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці», а саме - слова «у трикратному розмірі земельного податку» були замінені на «3 % від нормативної грошової оцінки землі».

У цьому рішенні Міської ради від 29.04.2014 р. прямо зазначено, що воно прийнято у зв'язку з введенням в дію з 01 квітня 2014 року вищевказаного Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII та внесенням змін до статті 288 ПКУ.

Вказаним рішенням від 29.04.2014 р. Міська рада привела у відповідність до наведених вимог Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII свої раніше прийняті рішення стосовно розміру орендної плати за землю.

Станом на день вирішення цієї справи не було внесено змін до вищезгаданого договору оренди землі від 29.01.2014 р., укладеного між Товариством та Міською радою. У тому числі не були внесені зміни до пункту 9 цього договору в частині встановлення орендної плати у трикратному розміру земельного податку.

Підпунктом 2 пункту 120 Розділу І Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПКУ був викладений у наступній редакції :

«288.5.1. не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території».

Ці зміни набрали чинності з 01.01.2017 р. згідно пункту 1 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII.

З 01.01.2017 р. мінімальний розмір орендної плати за будь-які земельні ділянки (у т.ч. надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин) знову був змінений і визначений у розмірі земельного податку, встановленого для відповідної категорії земель.

Отже, з 01.01.2017 р. законодавець змінив критерії визначення мінімального розміру орендної плати за землю. Якщо раніше мінімальний розмір орендної плати визначався залежно від розміру нормативної грошової оцінки землі, то з 01.01.2017 р. - виходячи з розміру земельного податку.

В абзаці 5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України зазначено наступне :

«Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.»

Вищенаведені положення Закону Пункту 27 Розділу І Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII та підпункту 2 пункту 120 Розділу І Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII є однопредметними законами, тому що вони змінювали редакцію однієї і тієї ж правової норми - підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПКУ. Таким чином, з прийняттям пп. 2 п. 120 Розділу І Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII (нового акту) автоматично був скасований (втратив чинність) п. 27 Розділу І Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII (однопредметний акт, який діяв у часі раніше).

З урахуванням цього суд погоджується з доводами Позивача про те, що з 01.01.2017 р. фактично втратили свою чинність положення Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII про збільшення з 01.04.2014 р. мінімального розміру орендної плати за земельні ділянки залізничного транспорту та гірничодобувних підприємств до 3 % нормативної грошової оцінки цих земель. З цих же підстав суд не приймає до уваги ствердження представника Відповідача про те, що на сьогоднішній день Закон України від 27.03.2014 р. № 1166-VII є чинним (в частині чинності п. 27 Розділу І цього Закону).

Так як вищезазначене рішення Міської ради від 29.04.2014 р. було прийнято у зв'язку з введенням в дію Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, то у зв'язку із скасуванням (втратою чинності) цього Закону (п. 27 Розділу І цього Закону) фактично втратило чинність і вищезазначене рішення Міської ради від 29.04.2014 р.

Крім того, суд відмічає, що пунктом 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII було визначено наступне:

«Установити, що у 2017 році в частині плати за землю вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюються на рішення органів місцевого самоврядування, які прийняті на виконання цього Закону.»

Зі змісту цієї правової норми слідує, що у 2017 році органи місцевого самоврядування мають приймати відповідні рішення в частині плати за землю на виконання вимог Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII, у т.ч. про визначення розмірів орендної плати (яка є одним з різновидів плати за землю) у відповідності із положеннями цього Закону від 21.12.2016 р. І при цьому такі рішення можуть мати зворотну дію і застосовуватися за період з 01.01.2017 р. незалежно від дати прийняття такого рішення у 2017 році.

Відповідач (Міська рада) не був позбавлений можливості прийняти у 2017 році рішення, яким визначити розмір орендної плати за землю з урахуванням положень Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII і встановити, що це рішення застосовується з 01.01.2017 р.

Як вже було зазначено, Товариство користується земельною ділянкою площею 1902499 кв.м для експлуатації та обслуговування Мало-Кохнівського родовища гранітів.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що основним видом діяльності Товариства є «Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю, код КВЕД 08.11». В цьому ж Єдиному державному реєстрі зазначено, що на підставі даних державних статистичних спостережень за підсумками діяльності за рік визначено, що основним видом діяльності Товариства є «Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю, код КВЕД 08.11». Таким чином, відповідно до офіційної інформації, яка розміщена у вказаному Єдиному державному реєстрі

основним видом діяльності Товариства є добування будівельною каменю. Отже Товариство є гірничодобувним підприємством. Тому вищезазначене рішення Міської ради від 29.04.2014 р. було застосовано до Товариства в частині підпункту 1.3 пункту 1, яким було встановлено розмір орендної плати для гірничодобувних підприємств.

Оспорюване рішення міської ради від 29.04.2014 р. має бути визнано протиправним та нечинним лише в тій частині, яка стосується прав та законних інтересів Товариства, тобто - в частині підпункту 1.3 пункту 1 цього рішення.

Керуючись статтями 244-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» - задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним з 01.01.2017 року підпункт 1.3 пункту 1 рішення Кременчуцької міської ради, Полтавської області, від 29.04.2014 року «Про внесення змін до рішень Кременчуцької міської ради від 23.09.2008 року та від 21.04.2011 року».

Стягнути з Кременчуцької міської ради, Полтавської області (, місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, пл. Перемоги, 2) на користь ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» (, місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 15 ) судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 27.12.2017 року.

Суддя