Справа № 826/14096/17
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді Дегтярьової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом

Правобережного об?єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до

Науково-дослідного підприємства Української академії наук «Інститут автоматизованих систем»

про

стягнення заборгованості у сумі 5 902,44 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Правобережне об?єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також – позивач, Правобережне об?єднане УПФ України в м. Києві) з позовом до Науково-дослідного підприємства Української академії наук «Інститут автоматизованих систем» (далі також – відповідач, Інститут автоматизованих систем) про стягнення заборгованості на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» за період з липня по вересень 2017 року в сумі 5 902,44 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на відповідача, як на небюджетне підприємство, покладено обов'язок щодо сплати до Пенсійного фонду різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники товариства. Управлінням згідно направлених повідомлень відповідачу було визначено до сплати різницю між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за вказаний період, проте відповідач у встановлений строк вказані зобов’язання не сплатив.

Станом на 29.12.2017 року до суду будь-які відомості про зміну місцезнаходження відповідача не надходили.

Частиною четвертою ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент відправлення копії ухвали про відкриття скороченого провадження сторонам) визначено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик надсилається юридичним особам за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Аналогічні норми закріплені у ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній станом на момент розгляду справи по суті).

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі, а також про його права та обов’язки, зокрема про право надати свої заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

Згідно з ч. 4 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній до 15.12.2017 року) справа в порядку скороченого провадження розглядається суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Починаючи з 15.12.2017 року набрала чинності редакція Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом норм ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України справи у спорах про стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб’єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, а також інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, відносяться до незначної складності, які розглядаються в порядку спрощеного провадження відповідно правил гл. 10 розд. ІІ цього Кодексу.

Зокрема, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та прийняття рішення у справі по суті з огляду на наступне.

Науково-дослідне підприємство Української академії наук «Інститут автоматизованих систем» (код ЄДРПОУ 32919223) знаходиться на обліку в Правобережному об?єднаному УПФ України в м. Києві.

Позивачем згідно направлених повідомлень відповідачу, було визначено до сплати різницю між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за період з липня по вересень 2017 року за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. Зазначені повідомлення були надіслані позивачем на адресу місцезнаходження Інституту та повернулися не врученими з причин незалежних від органу Пенсійного фонду, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно доданих документів до позову вбачається, сума зобов'язання відповідача перед позивачем за період з липня по вересень 2017 року, яка не сплачена в добровільному порядку, складає 5 902,44 грн.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 року № 848-VIII, пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з «Перехідними положеннями» Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», до 1 січня 2017 року різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; - для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної згідно з цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ - IV рівнів акредитації визначається Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ і організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до п. 9 Порядку, різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.

Згідно п. 5 Порядку, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Відповідно до п. 8 цього Порядку, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

На підтвердження наявності у відповідача боргу за період з липня по вересень 2017 року у розмірі 5 902,44 грн. позивачем надано: копії повідомлень про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за липень, серпень і вересень 2017 року; картку особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства за період з 01.07.2017 року по 20.11.2017 року.

Доказів погашення відповідачем заявленої позивачем до стягнення суми боргу в розмірі 5 902,44 грн. до суду не надано.

Доказів оскарження Інститутом дій органу Пенсійного фонду України щодо здійснення нарахування вказаних суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії за липень-вересень 2017 року у розмірі 5 902,44 грн. та направлення вказаних вище повідомлень сторонами до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості за липень, серпень і вересень 2017 року у розмірі 5 902,44 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, ст.ст. 72 – 77, ст. 139, ст. 257, ст. 262, ст. 263, ст.ст. 241 – 246, ст. 250, ст.ст. 295 - 297, ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Правобережного об?єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими в ст.ст. 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя О.В. Дегтярьова