Справа № 761/37298/17
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/810/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив визнати протипранвими дії відповідача та зобов»яти призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 31.08.1999 року позивач проходив службу Державній кримінально-виконавчій службі України, а з 12.10.2010 року на посаді заступника начальника Київського слідчого ізолятора. Станом на 29.08.2017 року вислуга років позивача в календаному обчисленні складає - 18 років і 01 місяць 06 днів, а пільговому - 24 роки і 08 місяців та 13 днів. При зверненні до відповідача з приводу призначення пенсії за вислугою років, останній відмов у зв»язку з тим, що ОСОБА_1 має лише 18 років вислуги років та станом на час звернення не звільнений зі служби. Право на пенсію за вислугою років не залежить від наявної відповідної кількості виключно календарної вислуги, пільгова пенсія враховується саме при призначені пенсії, а не при призначенні розміру такої пенсії. При посилається на чисельну судову практику з приводу необхідності зарахування пільгового стажу роботи в розрахунок призначення пенсії за віком. Вважає, що проходження ним станом на даний час служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби не позбавляє його права на звернення до суду про визнання права на призначення пенсії за вислугою років до часу його звільнення.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення присутньої сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 31.08.1999 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, а з 12.10.2010 року на посаді заступника начальника Київського слідчого ізолятора.

Станом на 29.08.2017 року вислуга років позивача в календаному обчисленні складає - 18 років і 01 місяць 06 днів, а пільговому - 24 роки і 08 місяців та 13 днів, що не заперечувалось відповідачем у листі відповіді від 13.09.2017 року (а.с.8), а станом на 06.12.2017 року така вислуга в пільговому відношенні становить вже 25 років і 01 місяць та 08 днів.

Постановою Шевченківського районного суд м.Києва від 12.07.2017 року, що набула законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до цього ж відповідача, але з іншого предмету спору було задоволено та зобов»язано Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи на ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджено постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року за №3-1.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, адміністративній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено такі обставини (ч.1 ст.72 КАС України).

Цим судовим рішенням встановлено, що відсутність календарної вислуги років у позивача для призначення останньому пенсії за вислугою років суперечать чинному законодавству, оскільки у відповідності до норм як Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так і Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», визначено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії.

Відтак, страховий стаж для призначення пенсії необхідно обраховувати з вислуги років саме у пільговому обчисленні.

Між тим, у цій позовній заяві ОСОБА_1 вже просить призначити йому пенсію за вислугою років, зазначаючи на можливість її призначення йому як такому, що не звільнений і на даний час проходить службу в органах в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді заступника начальника Київського слідчого ізолятора.

При звернені до відповідача із заявою про призначення йому пенсії як працюючому військовослужбовцю, відповідач листом від 13.09.2017 року повідомив позивача про те, що на даний час відсутні підстави для призначення пенсії, зважаючи на не звільнення позивача зі служби та відсутність календарної вислуги років для її призначення.

Вказана позиція відповідача виключно в частині підстав для відмови у призначені пенсії у зв»язку з не звільненням позивача з роботи є вірною з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону, особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 вказаного Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992, № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, з аналізу положень якого можна дійти висновку, що пільгова вислуга років враховується саме при призначенні виду пенсії та не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги років.

В свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 вказаного Закону).

За змістом ст.ст.1,2 вказаного Закону визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п'ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): по п.б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Аналізуючи зміст зазначених норм та положень, можна дійти висновку про те, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», але виключно після звільнення з військової служби.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

Зважаючи на те, що як станом на час звернення позивача до відповідача, так і станом на даний час позивач не звільнився з військової служби, а продовжує її проходити, тому підстав для призначення йому пенсії за вислугою років виключно у зв»язку з існування вказаної обставини немає, наслідком чого є відмова в задоволені позову в повному обсязі.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст. 2, 8, 10, 11, 69-71, 86, 94, 161-163, 186, 254, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання призначити пенсію за вислугою років.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.А.Осаулов