Справа № 531/160/17
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/160/17
номер провадження 2-а/531/27/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовій залі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Карлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобовязання відновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд зобовязати відповідача відновити виплату їй пенсії з 01.06.2015 по 25.03.2016, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вимоги позову вмотивовані тим, що відповідно до розпорядження УПФУ в Карлівському районі позивачка є отримувачем пенсії, як інвалід 3 групи загального захворювання. Нарахування та виплата пенсії здійснювалась до 01.04.2015. Виплата пенсії з 01.04.2015 по 25.03.2016 була припинена, однак про причини припинення їй повідомлено не було.

02.08.2016 вона звернулась до відповідача із заявою, у якій просила відновити виплату пенсії через відсутність підстав для її припинення. В листі-відповіді від 15.08.2016 зазначено, що оскільки в період з 01.04.2015 по 25.03.2016 вона перебувала на державній службі, то призначена за інвалідністю пенсія не виплачувалась, тобто цим листом відповідач відмовився відновити їй виплату пенсії.Вважає дії відповідача щодо відмови відновити виплату пенсії з 01.04.2015 протиправними та такими, що порушують її законні права та інтереси.

Так, станом на 01.04.2015 вона працювала заступником голови Карлівської районної державної адміністрації, тобто на посаді, яка могла бути підставою для призначення пенсії відповідно до закону «Про державну службу».Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 внесено зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зокрема, «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються (…) Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення". Крім того, згідно п.2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений даним Законом, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Зазначена норма стала підставою припинення виплати пенсії за інвалідністю.

Разом з тим, відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний закон прийнято не було, у звязку з чим з 01.06.2015 втратили чинність норми, зокрема Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення. Відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015 посада, на якій вона працювала до звільнення 25.03.2016, не дає права на призначення пенсії за Законом України «Про державну службу», а тому припинення виплати пенсії за інвалідністю з 01.06.2015 по 25.03.2016 є протиправним. Відповідач жодних дій по відновленню виплати пенсії не вчинив, чим порушив права позивачки.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеному в позові, доповнивши, що її права порушено відмовою відповідача відновити виплату пенсії за її зверненням, тобто про порушення права дізналася 15.08.2016 з відповіді управління. У даному позові не оскаржує припинення виплати пенсії з 01.04.2015 та бездіяльність щодо не відновлення виплати пенсії з 01.06.2015, які мали місце більш ніж за шість місяців до звернення до суду (14.02.2017). У звязку з цим вважає строк звернення до суду не пропущеним.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що позивачка станом на 01.04.2015 та до 25.03.2016 працювала заступником голови Карлівської райдержадміністрації, тобто займала посаду державного службовця. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 внесено зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно яких з 01.04.2015 припиняється виплата пенсії особам, які працюють, в тому числі на посадах, які дають право на призначення пенсії за законом «Про державну службу». На підставі п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 з 01 червня 2015 року пенсії в порядку і на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 04.01.2012, що визнано сторонами.

Позивачка до 25.03.2016 займала посаду заступника голови Карлівської районної державної адміністрації, яка віднесена до державної служби.

З 01.04.2015 позивачці припинено виплату пенсії по інвалідності у звязку з її роботою на посаді державної служби, а з 25.03.2016 поновлено виплату пенсії у звязку зі звільненням з державної служби, що визнано сторонами.

Відповідно до п. 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 ст. 45 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

З наданих сторонами пояснень встановлено, що позивачка 02.08.2016 звернулася до відповідача з питанням щодо поновлення виплати їй пенсії за період з 01.04.2015 по 25.03.2016 - із заявою в довільній формі.

За наслідками розгляду звернення згідно вимог Закону України «Про звернення громадян», позивачці надана відповідь від 15.08.2016 за № 10/П-02, в якій висловлена позиція про відсутність законних підстав для поновлення виплати пенсії за період з 01.04.2015 по 25.03.2016.

Отже, із відповідною заявою (додаток 2 Порядку) позивачка до пенсійного органу не зверталася.

Відповідно рішення про відмову в поновленні виплати пенсії у порядку, встановленому ч. 5 ст. 45 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідач не приймав.

Відповідь на звернення позивачки була надана в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Отже правові підстави для відновлення права позивачки, яке порушено відмовою у поновленні виплати пенсії, тобто внаслідок прийняття відповідачем рішення на звернення позивачки від 02.08.2016, відсутні, бо відсутнє таке рішення.

Одночасно суд звертає увагу, що дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01.04.2015 та бездіяльність щодо невідновлення її виплати з 01.06.2015 не є предметом даного позову, як вказано позивачкою, враховуючи, що відбулися більш ніж за 6 місяців до звернення до суду.

З урахуванням наведеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 2, 214-246 КАС України в редакції від 03.10.2017, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Карлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобовязання відновити виплату пенсії відмовити за необґрунтованістю.

Копію скороченого рішення видати учасникам справи негайно за їх заявою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено 27 грудня 2017 року, повне рішення суду складено 03 січня 2018 року.

Суддя: І.В. Лизенко