Справа № 2а-1839/10
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2а-1839/2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Гезели Л.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Полтавської роти ДПС підпорядкованої ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою від 05.12.2010р. винесеною відповідачем він підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову незаконною, оскільки він виїхав на ліву смугу, так як на правій лежав якийсь предмет. Рухаючись по лівій смузі ніяких перешкод іншим транспортним засобам він не спричиняв, так як їх не було ні в попутному ні в зустрічному напрямку. Крім того, дорожнє покриття було слизьке і миттєво перестроїтися на праву смугу він не міг. При розгляді справи інспектором ДПС не було представлено будь-яких доказів порушення ним Правил дорожнього руху та не залучено свідків події. У звязку з наведеним позивач просить скасувати постанову серії ВІ1 № 020789 про адміністративне правопорушення від 05.12.2010р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявися, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що постановою від 05 грудня 2010 року серії ВІ1 № 020789 винесеної інспектором ДПС Полтавської роти ДПС ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с. 4 ).

Зі змісту постанови вбачається, що 05.12.2010р. о 12. 35 год. ОСОБА_1 на 346 км автодороги Київ-Харків, керуючи автомобілем, рухався по крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив п.п. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо ж сторона без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки відповідач своїм правом щодо подання заперечень та доказів на спростування вимог позивача не скористався, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Щодо тверджень позивача про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Статтею 251 КУпАП визначені докази в справі про адміністративне правопорушення на основі яких відповідна посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, який є одним із основних джерел доказів і засвідчує факт правопорушення, в провину останньому ставилося порушення п.п. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху, оскільки він керуючи автомобілем, рухався по лівій смузі руху при наявності правої вільної від транспортних засобів. У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з висновком працівника ДПС не згоден ( а.с. 3 ).

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч … .

Пунктом 11.2 Правил передбачено, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

В судовому засіданні позивач не заперечував того факту, що обидві смуги для руху були вільні, але оскільки на правій смузі була перешкода, можливо чорний пакет, а тому він і рухався у крайній лівій смузі. Крім цього, зазначив, що права смуга є смугою розгону, а не смугою для напрямку руху.

Суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки вважає, що наявність на смузі руху перешкоди, не позбавляла його можливості її обїхати, та виконати вимоги ПДР і рухатися в подальшому по правій смузі руху.

Його доводи про те, що права смуга є смугою розгону, а не смугою для напрямку руху, суд також відкидає, оскільки матеріали справи таких даних не містять, і жодного належного доказу на підтвердження вказаної обставини позивач не надав, чим не виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Його посилання на те, що доказами його невинуватості можуть бути показання свідка ОСОБА_3, яка є його дружиною, суд відкидає і вважає, що її свідчення не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки даних про те, що вона були очевидцем вказаної пригоди матеріали справи не містять, свідком вказаного правопорушення у протоколі ні відповідачем ні позивачем вона не зазначалася, а тому суд вважає, що її показання не можуть бути допустимими доказами по даній справі.

Натомість, складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом та по формі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить у собі всі необхідні відомості про дату і місце його складення, посаду, прізвище, імя по батькові особи, яка складала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості необхідні для вирішення справи.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що постанова інспектора ДПС Полтавської роти ДПС ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, з урахуванням фактичних обставин справи, а тому є законною та обґрунтованою, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 122, 245, 256, 281, 280 КУпАП, п. п. 11. 2, 11.5 Правил дорожнього руху, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Полтавської роти ДПС підпорядкованої ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Постанова надрукована власноручно

суддею Кравець С.В. і є оригіналом