Справа № 583/2570/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Ярошенко Т.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 583/2570/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Мельнікової Л.В.

суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Сумської області, головного спеціаліста, інспектору відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування приписів та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В с т а н о в и л а:

15 вересня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просить: визнати протиправним та скасувати припис головного спеціаліста, інспектора відділу державної архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 міської ради Сумської області ОСОБА_4 (далі відповідач-1, інспектор відділу ДАБК ОСОБА_4П.) № 11 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, виданий їй 22 серпня 2017 року, визнати протиправним та скасувати припис відповідача-1 № 11/1 про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил, виданий їй 22 серпня 2017 року, визнати протиправною та скасувати постанову № 3 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на неї штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, винесену відповідачем-1 05 вересня 2017 року.

Позивач просить провести розподіл судових витрат та відшкодувати їй, понесені судові витрати у вигляді судового збору.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що з 05 березня 2013 року вона є власницею земельної ділянки, що розташована у м. Охтирка Сумської області по провулку Івана Огреба, № 25, загальною площею 0,1 га. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (далі земельна ділянка).

15 вересня 2014 року вона звернулась до міського голови м. Охтирка із заявою на видачу будівельного паспорту, в якій просила надати будівельний паспорт забудови земельної ділянки, вказуючи наміри забудови будівництво житлового будинку з прибудовою гаража.

25 вересня 2014 року відділом архітектури та містобудівництва ОСОБА_3 міської ради їй було видано Будівельний НОМЕР_1 на реконструкцію житлового будинку з прибудовою гаража.

Не маючи ніякої юридичної освіти та не володіючи архітектурно-будівельною термінологією, 30 липня 2015 року вона подала до Управління ДАБІ у Сумській області Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, в якому зазначила, що в м. Охтирка по провулку Івана Огреби, № 25 буде проводитися реконструкція житлового будинку з прибудовою гаража згідно будівельного паспорту № 104. Позивач вказує, що на той момент вона не розуміла, що означає «реконструкція» і отримавши означені документи вона розпочала будівництва житлового будинку з прибудовою гаража.

Після отримання повідомлення про проведення перевірки від 01 серпня 2017 року № 13-12/28-17 і складення відповідачем-1 22 серпня 2017 року ОСОБА_5 про результати проведеної перевірки № 11, останній всупереч вимогам чинного законодавства незаконно склав по відношенню до неї протокол, а також постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та направив два приписи з вимогами зупинити виконання будівельних робіт та привести будівництво у відповідність до чинного законодавства.

Позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 міської ради Сумської області позивачем не заявлені.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Визнана протиправною та скасована постанова № 3 по справі про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5.950 грн.

В задоволені вимог ОСОБА_2 в іншій частині судом відмовлено за їх необґрунтованістю.

За рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Сумської області, на користь позивача стягнуті понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що відповідач-1 при проведенні позапланової перевірки діяла у відповідності до вимог діючого законодавства щодо проведення перевірки, нею дотримано положення Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553 (далі Порядок № 553, в редакції що була чинною, на час виникнення спірних правовідносин), строк проведення перевірки дотримано, позивач була присутньою при проведенні перевірки.

За результатами проведеної перевірки 22 серпня 2017 року відповідачем-1 обґрунтовано і в межах повноважень складений акт № 11, яким зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме, - за наявності таких документів, як: Будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку з прибудовою гаража від 25 вересня 2014 року та Повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 30 липня 2015 року № СМ 89 (далі Повідомлення), яким позивач ОСОБА_2 повідомила про початок реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу, на земельній ділянці позивачем здійснюється нове будівництво жилого будинку з прибудованим гаражем, що є порушенням пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі Постанова № 466, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). При візуальному обстеженні було виявлено, що будівництво житлового будинку з прибудованим гаражем здійснюється на відстані 5,5 м від існуючої будівлі, яка знаходиться на сусідній земельній ділянці, що є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», підпункту 3.25а. ДБН 360-92. Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

У зв'язку з виявленими порушеннями 22 серпня 2017 року відповідачем-1 на адресу позивача винесені два приписи, а саме: № 11, з вимогою терміново зупинити виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку з прибудовою гаража за місцем розташування земельної ділянки (термін виконання до 01 вересня 2017 року); № 11/1, з вимогою привести у відповідність до чинного законодавства будівництво житлового будинку з прибудовою гаража за місцем розташування земельної ділянки, шляхом виконання заходів, передбачених частиною 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» або в іншому, не забороненому законодавством порядку (термін виконання до 22 жовтня 2017 року). В цьому приписі також зазначено, що у разі неможливості або небажання виконати вимоги цього припису, здійснена прибудова підлягає знесенню.

22 серпня 2017 року інспектором відділу ДАБК ОСОБА_4 по відношенню до позивача складено протокол N 11 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена частиною 4 статті 96 КУпАП, а саме: внесення недостовірних фактів в Повідомлення. За наслідками розгляду означеного протоколу відповідач-1 05 вересня 2017 року прийняв рішення у формі постанови № 3 про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Суд зазначив, що інспектор відділу ДАБК ОСОБА_4 при вчиненні означених дій та прийнятті управлінських рішень діяла правомірно, тобто в межах своєї компетенції та у спосіб визначений законодавством.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд визначився про те, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач-1 вийшов за межі правової кваліфікації, передбаченої у частині 4 статті 96 КУпАП, за якою був складений протокол про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року по справі № 581/2570/17 в частині відмови в задоволені позовних вимог та прийняти нове судове рішення про їх задоволення. Скаржник також просить провести розподіл судових витрат.

Скаржник зазначає, що в результаті неповідомлення її відповідачем-1 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) до його початку, а також не надання для ознайомлення з підставою проведення позапланового заходу, відповідачем-1 були порушені вимоги частин 4, 5 статті 2, частини 3 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а також пункти 12 і 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Внаслідок таких протиправних дій вона була позбавлена можливості подавати всі необхідні документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а також залучати до перевірки третіх осіб. Державний архітектурно-будівельний контроль стосовно неї не проводився взагалі. Склавши акт перевірки, протокол, приписи, постанову, відповідачем-1 порушений конституційний принцип індивідуальної юридичної відповідальності, визначений статтею 61 Конституції України. Матеріали справи не містять жодного доказу її повідомлення відповідачем-1 про проведення перевірки. Повідомлення про проведення перевірки отримав її батько.

Скаржник також зазначає про незгоду з висновком суду про те, що відповідач-1 при складані приписів діяла правомірно, в межах своєї компетенції та у спосіб визначений законодавством. При цьому судом не враховано, що її сусід ОСОБА_6 ще 11 вересня 2014 року надав свою згоду на будівництво нею гаражу на відстані 2,0 м. , а житлового будинку 6,5 м. відносно спільної межі. Також сусід зазначив, що в подальшому з питань будівництва та експлуатації згаданих споруд претензій мати не буде. Судом не враховано, що означена заява сусіда ОСОБА_6 враховувалася як при складанні будівельного паспорту, так і при будівництві житлового будинку з прибудовою гаражу. Крім того, факт порушення, - відстані житлового будинку від спільної із сусідом ОСОБА_6 М,О. межі у розмірі 5,5 м. відповідачем-1 встановлено візуально.

Скаржник зазначає, що назва обєкта «Реконструкція житлового будинку з прибудовою гаражу» виникла виключно з вини працівників відділу архітектури та містобудування ОСОБА_3 міської ради, що це не є порушенням вимог містобудівного законодавства, а є лише технічною опискою, виправлення якої врегульовано на законодавчому рівні.

При виявленні наявності недостовірних даних в Повідомленні орган державного архітектурно-будівельного контролю повинен вчинити дії, передбачені абзацом 1 пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466. Скаржник вважає, що відповідач-1 повинен був лише повідомити її про те, що в Повідомленні містяться недостовірні данні і про те, що їх необхідно виправити шляхом надання повідомлення про початок виконання будівельних робіт зі змінами, а не відразу виносити припис в якому міститься вимога одразу припинити будівництво. 07 вересня 2017 року вона подала заяву про внесення змін до Повідомлення.

Скаржник зазначає, що підпунктом 3 пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт визначений вичерпний перелік підстав для зупинення будівництва. Встановлення недостовірних фактів в Повідомленні до цього переліку не відноситься, а тому не є підставою для зупинення будівництва.

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України інспекція відповідно до покладених на неї завдань зупиняє підготовчі та будівельні роботи, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Скаржник зазначає, що будівництво нею здійснюється законно на підставі будівельного паспорту та повідомлення про початок будівельних робіт.

Скаржник зазначає, що вона в повній мірі виконує вимоги статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», послідовність її дій відповідає вимогам закону. Вищеозначені обставини свідчать про те, що адміністративні матеріали (акт приписи), складені відповідачем-1 з порушенням вимог чинного законодавства, містять незаконні вимоги, внаслідок чого її безпідставно та з порушенням вимог закону притягнуто до адміністративної відповідальності.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача повністю підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, представники відповідачів заперечували проти апеляційної скарги, у тому числі, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом установлено, і це не заперечується представниками сторін, що 15 вересня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до міського голови м. Охтирка Сумської області із заявою на видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки, маючи намір провести будівництва житлового будинку з прибудовою гаража (а.с. 12).

При досліджені оригіналу означеної заяви, судом установлено, що в заяві мається не засвідчене належним чином виправлення замість тексту, який існував раніше, в заяву внесене слово «будівництва». Відповідачами не спростовано належними доказами твердження представника позивача про те, що зазначене виправлення зроблено позивачем 15 вересня 2014 року.

Будівельний паспорт забудови земельної ділянки, це документ, на підставі якого визначається комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального приватного житлового будинку (у тому числі садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, гаражі, елементи інженерної захисту, благоустрою та озеленення земельної ділянки). Органи містобудування та архітектури визначають відповідність намірів забудови земельної ділянки чинній містобудівній документації (генеральному плану населеного пункту, плану зонування та детальному плану території, схемі планування території району) у частині функціонального, цільового, будівельного та ландшафтного використання земельної ділянки.

25 вересня 2014 року позивач отримала будівельний паспорт реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу (а.с. 13 зворот.).

Серед містобудівних та планувальних вимог та обмежень до забудови земельної ділянки: відстань від обєкта, який проектується до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови до червоної лінії: від житлового будинку 10,0 м., від гаража 6,0 м., до лінії регулювання забудови, обєкт знаходиться поза межами зони регулювання забудови; максимально допустимі відстані від обєкта, який проектується, до існуючих будинків та споруд 8,0м. (а.с. 14).

За приписами частини 8 статті 36 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

30 липня 2015 року позивач повідомила Управління ДАБІ у Сумській області про початок виконання будівельних робіт реконструкцію житлового будинку з прибудовою гаражу (а.с. 15).

Відповідно до преамбули Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877-V в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частинами 4, 5 статті 2 Закону № 877-V визначено, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації (частина 4).

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону. (частина 5).

За змістом пункту 6 частини першої статті 7 Закону N 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності полягає, зокрема, у державному архітектурно-будівельному контролі, який згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку здійснюють Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

У ході здійснення такого контролю посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, серед іншого, мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункт 3 частини четвертої статті 41 Закону N 3038-VI).

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю унормований постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок № 553, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання субєктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки обєкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання субєктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва обєкта; перевірка виконання субєктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання субєктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (пункт 15 Порядку № 553).

Як передбачено у пунктах 17, 19 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; припис складається у двох примірниках.

Судом установлено, що 01 серпня 2017 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 міської ради Сумської області на адресу позивачки направлено повідомлення № 13-12/28-17 про прийняте рішення щодо проведення 17 серпня 2017 року об 11 годині позапланової перевірки правомірності будівництва нею житлового будинку та гаражу, розташованих на земельній ділянці. (а.с. 81).

Відповідно до пункту 99 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, < > адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Судом установлено, що скероване на адресу позивача рекомендоване поштове відправлення, в якому знаходилось повідомлення ВДАБК ОСОБА_3 міської ради Сумської області від 01 серпня 2017 року за № 13-12/28-17, згідно з відміткою працівника поштового звязку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення отримано батьком позивачки 09 серпня 2017 року (а.с. 82).

Як убачається із направлення для проведення перевірки від 14 серпня 2017 року № 11 (а.с. 54 зворот) позивач ОСОБА_2 17 серпня 2017 року ознайомлена відповідачем-1 з цим направленням та отримала його копію. Факт предявлення відповідачем-1 службового посвідчення позивачем не спростовується.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача та відповідач-1 не спростовували і ту обставину, що позивач ОСОБА_2 була присутня при здійсненні 17 серпня 2017 року відповідачем-1 заходу державного нагляду (контролю).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги та погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що судам першої та апеляційної інстанцій позивач не надала належних доказів в обґрунтування викладеного в апеляційній скарзі стосовно того, що про проведення вищеозначеного заходу вона дізналась по телефону, коли відповідач-1 знаходилась на обєкті.

Колегія суддів також зазначає, що як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 не зазначає, що вона, за наведених обставин, зверталась до відповідача-1 з проханням визначити іншу дату проведення державного заходу, оскільки має намір подати певні документи, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а також залучити до перевірки третіх осіб.

При цьому, колегія суддів зауважує, що як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції позивач не надала ті документи, які вона мала намір надати до проведення заходу державного нагляду (контролю), та які на її думку, можуть вплинути на прийняті відповідачем-1 рішення.

Надаючи критичну оцінку твердженням позивача про те, що вона не розуміла смислового навантаження таких слів як «реконструкція» та «будівництво», колегія суддів зазначає, що, отримавши будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку з прибудовою гаража, та повідомивши Управління ДАБІ у Сумській області про початок виконання будівельних робіт реконструкцію житлового будинку з прибудовою гаража, позивач не мала правових підстав (пункт 1 частини 1 статті 34 Закону N 3038-VI) для здійснення будівництва зазначених обєктів замість їх реконструкції.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт відповідачем-1 22 серпня 2017 року складений акт № 11 (а.с. 17-24).

В акті № 11 відповідачем-1 зафіксовані виявлені порушення, а саме: в повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 30 липня 2015 року № СМ 89 на земельній ділянці зазначено відповідно будівельному паспорту від 27 вересня 2014 року № 104, що проводиться реконструкція житлового будинку з прибудованим гаражем. Фактично перевіркою встановлено, що замість реконструкції здійснюється нове будівництво жилого будинку з прибудованим гаражем, що не відповідає назві об'єкта будівництва зазначеному у повідомленні про виконання будівельних робіт та в будівельному паспорті та є порушенням пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466. При візуальному обстеженні було виявлено, що будівництво житлового будинку з прибудованим гаражем здійснюється на відстані 5,5 м від існуючої будівлі, яка знаходиться на сусідній земельній ділянці (м. Охтирка, провулок Івана Огреба № 23-А) - що є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 3.25а ДБН 360-92. Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Колегія суддів зазначає, що державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України.

Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Пунктом 3.25а ДБН 360-92. Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень установлено, що відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1.

У зв'язку з виявленими порушеннями відповідачем-1 22 серпня 2017 року складені приписи: № 11 з вимогою терміново зупинити виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку з прибудовою гаража за адресою: м. Охтирка, провулок Івана Огреба № 25. Термін виконання припису 01 вересня 2017 року ( а.с. 26); припис № 11/1 з вимогою привести у відповідність до чинного законодавства будівництво житлового будинку з прибудовою гаража за адресою: м. Охтирка, провулок Івана Огреба № 25, шляхом виконання заходів, передбачених частиною 5 статті 26 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" або в іншому, не забороненому законодавством порядку. У разі неможливості або небажання виконати вимоги цього припису - необхідно знести вищезазначену прибудову. Термін виконання до 22 жовтня 2017 року ( а.с. 27).

Також 22 серпня 2017 року відповідачем-1 був складений протокол N 11 відносно позивачки, згідно якого виявлено порушення - недостовірні факти в повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 30 липня 2015 року N СМ 89, тобто порушення п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 ( а.с. 25).

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону N 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво (абзац другий частини першої та абзац перший частини другої статті 38 Закону N 3038-VI).

Із предмета правового регулювання статті 38 Закону N 3038-VI вбачається, що знесення самочинного будівництва є одним із способів усунення порушень. І тому за неможливості їх усунення у інший спосіб відповідний припис органу державного архітектурно-будівельного контролю може містити вимогу про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому виконання такої вимоги, з огляду на закріплене в абзаці другому частини першої та абзаці першому частини другої статті 38 Закону N 3038-VI правило щодо знесення самочинно збудованого об'єкта на підставі рішення суду за відповідним зверненням органу державного архітектурно-будівельного контролю, має добровільний характер. Питання ж обґрунтованості припису щодо знесення самочинно збудованого об'єкта, наявності підстав для такого знесення, як і можливості усунення порушень у інший спосіб, мають бути вирішені судом у ході розгляду справи за позовом органу державного архітектурно-будівельного контролю про знесення самочинно збудованого об'єкта.

Також, колегія суддів зазначає, що частина 1 статті 38 Закону N 3038-VI не містить виключного переліку вимог, які можуть ставитись інспекцією архітектурно-будівельного контролю у приписі з метою усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Її конструкція дає підстави вважати, що вимоги про усунення таких порушень мають бути сформульовані з урахуванням їх характеру та ступеню тяжкості.

Підпунктом 3 пункту 11 Порядку № 553 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право зупинення підготовчих та будівельних робіт. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність в органу державного архітектурно-будівельного контролю права видавати на підставі частини 1 статті 38 Закону N 3038-VI приписи із вимогою про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом зупинення виконання будівельних робіт та шляхом знесення самочинно збудованого об'єкта.

Частиною 5 статті 26 Закону № 3038-VI визначено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Оскільки установлено, що маючи дозвільні документи на право проведення реконструкції житлового будинку з прибудовою гаража, позивач ОСОБА_2 здійснює не реконструкцію, а будівництва житлового будинку з прибудовою гаража, колегія суддів погоджується з визначеним відповідачем-1 в приписі № 11/1 від 22 серпня 2017 року про необхідність приведення у відповідність з законодавчими вимогами означених документів, для можливості закінчення розпочатого будівництва.

Колегія суддів зауважує, що та обставина, що позивач на виконання вимог приписів вчинила дії щодо приведення у відповідність з власними намірами дозвільних документів, не може вважатися свідченням незаконності вищеозначених приписів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника стосовно невиконання відповідачем-1 вимог абзацу 1 пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, оскільки нею розпочате будівництво за відсутності належним чином оформлених дозвільних документів.

Враховуючи вищеозначене, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені скаржником в обґрунтування апеляційної скарги, погоджуючись з аргументами, викладеними відповідачами. Наведене також дає підстави колегії суддів дійти висновку про те, що права позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду відповідачем не порушені.

Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суд без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 126, 139, 292, 293, 308-310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її оголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_7

Постанова у повному обсязі складена і підписана 29 грудня 2017 року.