Справа № 226/2346/17
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/2346/17
Провадження № 2-а/226/22/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області

розглянувши у спрощеному (письмовому) позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання чинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання чинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що 13.11.2008 року вона звільнилась з посади головного спеціаліста-економіста відділу статистики у м.Димитрові Головного управління статистики у Донецькій області у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби, має 13 років стажу на посадах державної служби. З 14.11.2008 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м.Димитрові Донецької області та отримує пенсію з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 83 % на підставі Закону України «Про державну службу» (№ 3723-12 у редакції чинній на час призначення пенсії). 27.11.2017 року позивач звернулась до управління ПФУ в м.Димитрові Донецької області з заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі. При цьому вона надала довідку за формою 15-1 від 14.07.2017 року № 115 та довідку за формою 5-1 від 13.11.2008 № 15-1036, які були надані їй як колишньому працівнику Головним управлінням статистики у Донецькій області. 30.11.2017 року позивач отримала рішення УПФУ в м.Димитрові Донецької області про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі № 146366 від 30.11.2017 року з посиланням на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року, який набрав чинності з 01.01.2015 року, яким внесені зміни до ст.37-1 Закону України «Про державну службу». Посилаючись на ст.ст.19, 22, 58 Конституції України як на гарнтію захисту своїх порушених прав, просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку їй пенсії з 30.11.2017 року, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.05.2016 року, а також стягнути з відповідача судові витрати.

На підставі вимог частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Будь-яких клопотань до суду не надходило.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області надав суду відзив проти позову згідно з яким, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (далі-Управління) та з 14.11.2008 року отримує пенсію, призначену на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі Закон України № 3723). Розмір пенсії становить 83% від посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу». 27.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про перерахунок пенсії по заработній платі. При цьому надала довідку за формою 15-1 від 14.07.2017 року № 115 та довідку за формою 5-1 від 13.11.2008 № 15-1036, які були надані їй як колишньому працівнику Головним управлінням статистики у Донецькій області, про те, що вона працювала головним спеціалістом-економістом відділу статистики у м.Димитрові та посадовий оклад спеціаліста відповідної категорії для перерахунку пенсії з 1 травня 2016 року складає 2585,00 грн. 30.11.2017 року Управлінням було прийнято рішення № 146366 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з відповідним роз'ясненням. З прийнятим рішенням ОСОБА_1 (надалі - позивач) не погодилася та 11.12.2017 звернулася до Димитровського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління. Проти адміністративного позову ОСОБА_1 заперечує з наступних підстав. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015р., у разі не прийняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У своєму позові позивач звинувачує Управління у «звуженні його існуючих прав і свобод», але при цьому стверджує, що «звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу або кількості благ, або будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісні характеристики». У відповідь зазначають, що у даному спорі «зменшення розміру або кількості благ» не відбулось, тобто позивачу не було зменшено розмір отримуваної пенсії. Також позивач нагадує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії у часі, а нормами, які визначають механізм проведення перерахунку йому пенсії є статті 37, 371 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, який діяв на час призначення йому пенсії. Але, вважають за необхідне сказати, що право на призначення пенсії позивачу виникло з 14.11.2008 року і їй Управлінням було призначено пенсію згідно діючого на той час законодавства, без порушень і звуження права позивача на пенсійне забезпечення. При цьому слід зазначити, що розмір заробітної плати державних слукжбовців було підвищено з 01.05.2016 року у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року, коли норми раніше діючого законодавства, якими передбачались перерахунки пенсій державним службовцям, вже втратили чинність. Що стосується ст.ст. 37, 371 Закону України «Про державну службу» № 3723, вважають за необхідне зазначити, що Законом України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року (набрав чинності з 01.05.2006) визнано Закон України «Про державну службу» № 3723 таким, що втратив чинність, крім статті 37, що на цей час застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII. Стосовно не проведення Управлінням перерахунку пенсії позивачу на підставі нормативних документів, які втратили чинність, зазначила наступне. У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно є практика, коли наступний в часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Також зазначаємо, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що зона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце - пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституцій ного Суду України від 09.02 1999 № 1 -рп/99. Згідно ст.147 Конституції України, Конституційний Суд України є єдиним -органом конституційної юрисдикції в Україні, який вирішує питання про відповідність законів та інших нормативно-правових актів Конституції України і дає їх офіційне тлумачення. Так, зазначаємо, шо Закон України «Про державну службу» № 889 від 10.12 2015, який визнав Закон України «Про державну службу» № 3723 таким, що втратив чинність з 01.05.2016 не був визнаний неконституційним, тому підлягає виконанню на всій території України. Тобто, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 вже втратили чинність, тому в Управліня відсутні підстави для їх застосування. У своєму позові Позивач посилається на п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000, яким регулюється порядок визначення складових заробітної плати державного службовця для перерахунку пенсії. Але, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, тобто посилання Позивача на нього безпідставне. Згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 передбачалось, що умови та порядок рахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Але на даний час нормативно- правовий акт Кабінета Міністрів України про порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям відсутній. З 23.09.2016 втратила чинність й сама постанова № 865 на підставі постанови КМУ від 14.09.2016 № 622 (яка теж не передбачає механізму для перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців). У зв'язку з набранням з 1 травня 2015 року чинності Законом України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», Закон України № 3723 втратив чинність (за винятком окремих статей цього закону). Зокрема втратила чинність згадана вище стаття 37-1 Закону України № 3723, яка передбачала підстави для перерахунку пенсії державних службовців. Чинним Законом України «Про держану службу» таких підстав не передбачено. За статтею 90 названого Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, вважають за необхідне зазначити, що аналогічної правової позиції дотримується Донецький апеляційний адміністративний суд України (справа № 226/1375/16-а) та Вищий адміністративний суд України (справа № К/800/426/17), які зазначили, що законодавством, чинним на час призначення пенсії Позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Просили долучити відгук до матеріалів справи та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що з 13.11.2008 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області як отримувач пенсії за віком, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. (а.с. 11).

27.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі з 01.05.2016 року (а.с. 6-7).

Згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, заробітна плата на посаді головного спеціаліста-економіста відділу статистики у м.Димитрові Головного управління статистики у Донецькій області, яку обіймала ОСОБА_1, з 01 травня 2016 року становить: посадовий оклад - 2585,00 грн., надбавка за ранг - 200 грн., надбавка за вислугу років - 1008,15 грн. (а.с.12, 13).

Рішенням від 30.11.2017 року № 146366 відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача по заробітній платі з посиланням на втрату чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993р., а тому з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с.8).

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року, далі - Закон № 213-VIII), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

За змістом підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015р., (набрав чинності з 01.05.2016 року, далі - Закон № 889-VІІІ), визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім, ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що положення ст.371 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р., які визначали умови та порядок перерахунку пенсії державним службовцям, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 889-VІІІ, а саме, з 01 травня 2016 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям відповідно до Закону № 889-VІІІ (діє з 01.05.2016р.) та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі ст.371 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р., зазначена норма втратила чинність.

Крім того, на це вказує також п.2 постанови Пленуму ВСУ № 16 від 16.09.2016р. «Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності ст.371 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII «Про державну службу».

Відповідно до ст.90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також з урахуванням п.п.10, 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен був прийняти рішення на підставі нормативно-правових актів, що діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Крім іншого, право на пенсію позивач реалізувала у 2008 року та нарахування її пенсії здійснено у розмірах, встановлених статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р., в редакції чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій державних службовців регулюється Законом № 889-VІІІ, що діє з 01 травня 2016 року.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийняття рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії з 01.05.2016 року, оскільки дане рішення ґрунтується на чинних на момент його прийняття, законодавчих актах.

На підставі Конституції України, ст.371 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р., Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015р. ст.ст.2, 3, 9, 12, 33, 77, 139, 227-228, 241-246, 255, 295, п.п.15.5 розд. VII Перехідних положень КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце мешкання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (місце реєстрації установи: Донецька область м.Мирноград вул.Центральна, 13, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21963441) про визнання дій протиправними та зобов'язання чинити певні дії, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Петунін