Справа № 815/6301/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6301/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) справу за адміністративним позовом Державної фіскальної служби України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Бессарабія - Агро» про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась Державна фіскальна служба України до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Бессарабія - Агро», в якому просить:

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року ВП№55011033.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року ВП№55011033 ДФС України отримало 27.11.2017 року, що підтверджується штампом вхідної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, вона була винесена 01.11.2017 року, в той час, вона отримана боржником лише 27.11.2017 року.

Крім того, в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за реєстраційним номером виконавчого провадження та ідентифікатором доступу знаходиться постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2017 року ВП№55011033.

Отже, на даний час є 2 (дві) постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№55011033 з датою відкриття від 01.11.2017 року та постанова з датою відкриття від 22.11.2017 року, що суперечить ЗУ «Про виконавче провадження», свідчить про порушення державного виконавця і повинно бути усунено шляхом скасування постанови від 01.11.2017р.

Представник відповідача засобами електронної пошти надав до суду відзив (вхід.№ЕП/5270/17 від 28.12.2017 р.), в якому зокрема, зазначив, що не погоджується з доводами позивача, які викладені в адміністративному позові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№55011033 скерована за вхід. № 55011033/21 боржнику до виконання та стягувачу до відома.

Станом на 23.11.2017 року відомостей про виконання рішення суду боржником на адресу Відділу не надходило.

Щодо обґрунтування пропущення строку надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідач зазначив, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцем не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії.

Також, 27.12.2017 року засобами електронного звязку на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП№55011033, скеровані старшим державним виконавцем Башіловим В.О. (вхід. №ЕП/5250/17 від 27.12.2017 р.).

Представник третьої особи ТОВ «Бессарабія Агро» у наданих письмових поясненнях (вхід. № 36213/17 від 28.12.2017 р.) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ДФС України, зазначаючи що рішення суду по справі № 815/1504/17 від 20.06.2017 р. не виконано, що є порушенням конвенційних принципів і призводить до порушення ст.6 Конвенції, яка передбачає право на справедливий суд.

Учасники справи в судове засідання не зявились. Про розгляд справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи (а/с. 31-34).

Частиною 9 статті 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вказані приписи, розгляд справи здійснено у письмовому провадженні.

Законодавство, що регулює спірні правовідносини.

Приписами пункту 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства обовязковість рішень суду. Виконання будь якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ст. 6).

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження» (ст. 13).

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ст.6).

Статтею 287 (Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця) встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону).

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права та законності (ст.2 Закону).

Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи виконавчого провадження тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обовязковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи (ст.8 Закону).

В свою чергу, Міністерством юстиції України, відповідно до вимог Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» розроблено та затверджено «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» (наказ Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 р.). Вказане Положення визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Автоматизована система забезпечує, зокрема, реєстрацію виконавчих дій та виготовлення виконавчих документів (р. I п. 6 Положення).

Розділом II Положення визначено порядок реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, зокрема:

Під час реєстрації виконавчого документа відповідальна особа зобовязана внести до системи відомості щодо дати надходження виконавчого документа та інші (п.2).

Внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі, виконавчих документів, не допускається, крім випадків виправлення технічних помилок, описок.

Зміни та видалення реєстраційних даних фіксуються та зберігаються Системою автоматично (п. 7).

Розділом IV Положення передбачено процедуру внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обовязковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Документ виконавчого провадження, який направляється у паперовому вигляді, формується виконавцем у Системі до друку та вноситься до журналу реєстрації вихідної кореспонденції протягом 24 годин з моменту формування.

Документ виконавчого провадження в паперовому вигляді передається державним виконавцем на відправку відповідальній особі (направляється приватним виконавцем) протягом 24 годин з моменту його формування (п.п. 4, 5 Положення).

Розділ IX визначає порядок контролю за строками вчинення виконавчих дій керівником органу державної виконавчої служби за допомогою Системи за:

дотриманням строків внесення виконавчих документів відповідальною особою;

своєчасністю та повнотою внесення до Системи відомостей про вчинені виконавчі дії.

По суті досліджених правовідносин, суд зазначає наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року по справі № 815/1504/17 адміністративний позов ТОВ «Бессарабія-Агро» () до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, Ізмаїльська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, про зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити коригування даних електронного рахунку №0913 ТОВ «Бессарабія-Агро» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість по поновленню (збільшенню) суми, на яку ТОВ «Бессарабія-Агро» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН на суму 53267252,80 грн. задоволено.

На підставі ст. 258 КАС України (в редакції на час виконання дій) Одеським окружним адміністративним судом за заявою стягувача 06.10.2017 року видано виконавчий лист, для звернення судового рішення до примусового виконання.

12.10.2017 р. № 12/10/2017-01ТОВ «Бессарабія-Агро» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження.

13.10.2017 р. подана заява (щодо виконання судового рішення у справі № 815/1504/17) зареєстрована за №30786-0-33-17, про що свідчить Реєстраційна контрольна карта №30786-0-33-17.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження (витяг із автоматизованої Системи виконавчого провадження), дата надходження виконавчого документа до державного виконавця 26.10.2017 рік.

01.11.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №815/1504/17 виданого 06.10.2017 р. та керуючись приписами ст.ст. 3, 4, 24 27 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№55011033).

Згідно Списку №25763 поштових відправлень, листів рекомендованих (ф.103), згідно якого 21.11.2017 року направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року.

23.11.2017 року за №55011033/21 старшим державним виконавцем Башіловим Валентином Олександровичем з метою недопущення порушення прав та інтересів стягувача винесена Вимога, яка отримана позивачем по справі 30.11.2017 року.

08.12.2017 р. за вхід. №21036/5/99-99-12-03-01-16 ДФС України надало лист «Про надання інформації» щодо виконання рішення суду по справі.

11.12.2017 р. старшим державним виконавцем Башіловим Валентином Олександровичем винесена постанова про накладення штрафу на підставі приписів ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, надаючи оцінку обставинам щодо наявності постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 р. (з ідентифікатором) та від 22.11.2017 р. (без ідентифікатора) ВП 55011033 у «Автоматизованій системі виконавчого провадження», виходить з наступного.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, отримані засобами електронного звязку від відповідача, та матеріали виконавчого провадження, внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережі Інтернет http://asvpweb.nais.gov.ua, за допомогою ідентифікатора для доступу, суд встановив.

У розділі «Перелік постанов»

У графі «№ (з/п)» - 1.

У графі «Дата постанови» - 22.11.2017 р.

У графі «Назва постанови державного виконавця» - Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором)

У графі «Примітки» - відомості відсутні»;

У графі «№ (з/п)» - 2.

У графі «Дата постанови» - 22.11.2017 р.

У графі «Назва постанови державного виконавця» - Постанова про відкриття виконавчого провадження

У графі «Примітки» - відомості відсутні»;

У графі «№ (з/п)» - 3.

У графі «Дата постанови» - 11.12.2017 р.

У графі «Назва постанови державного виконавця» - Постанова про накладення штрафу

У графі «Примітки» - відомості відсутні».

В свою чергу повний текст Постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) за № 1, містить дату 01.11.2017 р.

Повний текст Постанови про відкриття виконавчого провадження за № 2, датований 22.11.2017 р.

Крім того, згідно «Інформації про виконавче провадження» параметри запиту ВП55011033, ідентифікатор 60В90А04В4Д7, яка міститься у «Автоматизованій системі виконавчого провадження»:

У розділі «Параметри запиту»:

Стан виконавчого провадження відкрито

Дата надходження виконавчого документа до державного виконавця 26.10.2017

У розділі «Відомості про проведення виконавчих дій»:

Назва виконавчої дії: Відкриття ВП

Дата виконавчої дії: 22.11.2017 р.

Підстава відкриття ВП: заява стягувача

Строк та умови самостійного виконання рішення боржником: необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

З огляду на викладене, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», всі дії державний виконавець вчиняє тільки за допомогою Системи.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії (п. 3 р. IV Положення).

Згідно даних Системи, відкриття виконавчого провадження здійснено 22.11.2017 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2017 року сформована за допомогою Системи, як-то передбачено нормативно-правовим актом.

З урахуванням встановленого, суд вважає твердження відповідача про відкриття виконавчого провадження 01.11.2017 року таким, що не ґрунтується на вимогах спеціального закону та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, оскільки Система не містить даних про вчинення виконавчих дій 01.11.2017 року.

Суд також звертає увагу на відсутність поштового повідомлення про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року (направлення з повідомленням про вручення передбачено ст. 28 ЗУ України «Про виконавче провадження»), що, в свою чергу, спростовує пояснення відповідача щодо своєчасного направлення постанови від 01.11.2017 року та взагалі винесення цієї постанови саме 01.11.2017 р.

Фактичні обставини, встановлені на підставі письмових доказів учасників справи, дають підстави суду вважати датою відкриття провадження - 22.11.2017 року, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року підлягає скасуванню, оскільки винесена із порушенням приписів чинного законодавства.

Оцінюючи доводи третьої особи щодо обовязковості виконання судового рішення, суд вважає їх цілком обґрунтованими, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили є обовязковим до виконання (ст. 129 Конституції України), що цілком узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка передбачає обовязок держави виконати рішення суду.

Однак, при цьому, суд зазначає, що скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 р. не порушує права ТОВ «Бессарабія Агро», оскільки це не свідчить про припинення виконавчого провадження по виконанню рішення суду. Навпаки, скасування постанови від 01.11.2017 р. усуває порушення Закону України «Про виконавче провадження», допущені державним виконавцем, для забезпечення принципу законності при вчинені виконавчих дій.

Відповідно до приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Слід зазначити, що в рішенні «Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland, рішення від 09.10.1979) сформульовано правову позицію - Конвенція гарантує не теоретичні та ілюзорні права, а права, що мають практичний вплив і є ефективними».

Згідно практики Європейського суду з прав людини орган влади, який не є судом держави, для виконання ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, може розглядатись як «суд» у змістовному значені цього терміну (рішення у справі Срамек проти Австрії (Sramek v. Austria), п.36).

Отже «суд» може являти собою орган, заснований з метою вирішення обмеженої кількості питань, за умови, що він завжди забезпечує відповідні гарантії (рішення у справі Літгоу та інші проти Сполученого Королівства (Lithgow and Others v. United Kingdom), п.201).

Розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно, дуже послідовно (рішення у справі Беєлер проти Італії).

Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобовязання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі Звежинський проти Польщі (заява № 34049/96).

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

З огляду на конвенційні принципи відображені у рішеннях ЄСПЛ, суд вважає, що оскаржувана постанова не може вважатись такою, що прийнята з дотриманням принципів адміністративного судочинства, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Процесуальні гарантії статті 6 § 1 застосовуються до усіх сторін процесу, а не лише до тих осіб, які не виграли справи у національних судах (Philis v. Greece (Філіпс проти Греції) (No. 2), § 45).

Керуючись ст. ст. 242, 246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 року ВП №55011033.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Державна фіскальна служба України - адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, , Електронна пошта: , телефони:+38 , тел. +38 , тел. +38 (служба діловодства), факс (автомат) +38 .

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України адреса: 01001, м.Київ, вул. Городецького, 13, , телефон: +38 ,+38 , Е-mail:

Суддя Потоцька Н.В.

.