Справа № 180/2127/16-а
Суддя: Хомченко С. І.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої Хомченко С.І

за участю секретаря Назаренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови Марганецької міської ради Дніпропетровської області, третя особа - служба у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - інвалід 2 групи трудового каліцтва ОСОБА_1 та діти, що позбавлені батьківського піклування ОСОБА_2, ОСОБА_3, - звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця Дніпропетровської області, третя особа - служба у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 являється інвалідом праці ІІ групи та пенсіонером, який являється опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, ухваленою у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ «ТК «Автоград», виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області, третя особа - служба у справах дітей Марганецької міської ради, про захист прав споживачів, визнання дій (бездіяльності) неправомірними та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково - визнано неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області в частині належної організації перевезень пасажирів пільгової категорії на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці Дніпропетровської області та щодо забезпечення контролю за виконанням автомобільними перевізниками, які здійснюють автомобільні перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці по пільговому перевезенню пасажирів; стягнуто з виконкому, управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області солідарно на користь кожного з позивачів по 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Однак, після ухвалення даної постанови суду, відповідачі продовжують вчиняти бездіяльність у сфері здійснення своїх повноважень щодо забезпечення прав позивачів на безоплатний проїзд на автобусних маршрутах в м. Марганці Дніпропетровської області, чим порушуються вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Закону України «Про автомобільний транспорт», позивачам відмовляють у безкоштовному проїзді в автобусах на різних маршрутах міста Марганця. Даною бездіяльністю позивачам завдано моральну шкоду, яку позивачі просять стягнути на користь кожного з них в розмірі 10000 грн.

Тому позивачі просять суд постановити рішення, яким визнати бездіяльність відповідачів щодо нездійснення своїх повноважень в частині належної організації перевезень пасажирів пільгової категорії на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці Дніпропетровської області та щодо забезпечення контролю за виконанням автомобільними перевізниками, які здійснюють автомобільні перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці, по пільговому перевезенню пасажирів, та стягнути з відповідачів на користь кожного з позивачів моральну шкоду в сумі 10000 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивачів ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача - виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Ноздрін М.М. проти задоволення позову заперечив з підстав безпідставності.

Відповідач - міський голова м. Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_6, представник третьої особи - служби у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області - у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи - Управління Укртрансбезпеки на транспорті в Дніпропетровській області Мальований С.І. - проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що він контролює додержання законодавства перевізниками, в м. Марганець виїжджав неодноразово по заявам та скаргам громадян, складав протоколи про порушення вимог чинного законодавства, оскільки не всі перевізники міста отримують компенсацію з міського бюджету за пільгові перевезення.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи трудового каліцтва з 01.08.1977 року довічно, що підтверджується довідкою ЛТЕ серії ВТЕ-29 № 009390, наявною в матеріалах справи, та відповідним посвідченням № 3139, оглянутим судом, а тому відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» має право на безоплатний проїзд у міському та приміському пасажирському транспорті.

Крім того, позивач ОСОБА_1 являється опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування - ОСОБА_2 та ОСОБА_2, що підтверджується Рішеннями виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10 вересня 2014 року № 326, 327, «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування» та «Про встановлення опіки».

Діти ОСОБА_2 та ОСОБА_2 також мають право на безоплатний проїзд, гарантоване постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування».

Закон України "Про автомобільний транспорт" визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту. Відповідно до статті 3 цього Закону встановлено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Окрім того, відповідно до положень статті 11 цього Закону надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб. Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства. Відповідно до положень частини 2 статті 29 цього Закону органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованим тарифами, компенсацію відповідно до закону. Відповідно до положень частини 1 статті 31 цього Закону відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських (зокрема) із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: (зокрема) розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати. Відповідно до статті 37 цього Закону пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Відповідно до положень частини 2 статті 39 цього Закону документи для регулярних пасажирських перевезень: для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду. Відповідно до положень частин 2, 6 статті 42 цього Закону договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка. Дія договору перевезення пасажира автомобільним транспортом може бути припинена за ініціативою автомобільного перевізника чи водія автомобільного транспортного засобу, якщо пасажир: (зокрема) порушує інші вимоги правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту. Разом із цим, відповідно до частини 17 статті 35 цього Закону Правила користування міським пасажирським автомобільним транспортом затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування, вони визначають порядок проїзду і його оплати, права та обов'язки пасажирів, а також взаємовідносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, ухваленою у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ «ТК «Автоград», виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області, третя особа - служба у справах дітей Марганецької міської ради, про захист прав споживачів, визнання дій (бездіяльності) неправомірними та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково - визнано неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області в частині належної організації перевезень пасажирів пільгової категорії на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці Дніпропетровської області та щодо забезпечення контролю за виконанням автомобільними перевізниками, які здійснюють автомобільні перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці по пільговому перевезенню пасажирів; стягнуто з виконкому, управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області солідарно на користь кожного з позивачів по 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, і в цій частині постанова залишена без змін ухвалою Дніпроптеровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 року.

Даною постановою суду встановлено, що виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області протягом 2014-2016 років не організував належно перевезень пасажирів пільгової категорії громадян на автобусних маршрутах загального користування в . марганці Дніпропетровської області, хоча отримував з цього приводу чисельні звернення мешканців міста, і не забезпечив контроль за дотриманням перевізниками міста законодавства у сфері автомобільного транспорту, чим порушив ст..ст. 6,7 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згадані вище судові рішення не оскаржувалися у касаційному провадженні та набрали законної сили.

Суд враховує, що згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року в справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року в справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Підставами для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини , відповідно до ст. 72 КАС України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Однак, після ухвалення постанови суду від 23 червня 2016 року, позивачам продовжують відмовляти у безкоштовному проїзді в автобусах на різних маршрутах міста Марганця, тобто відповідачі продовжують вчиняти бездіяльність у сфері здійснення своїх повноважень щодо забезпечення прав позивачів на безоплатний проїзд на автобусних маршрутах в м. Марганці Дніпропетровської області, чим порушуються вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Закону України «Про автомобільний транспорт».

Даний факт підтверджується зверненнями та скаргами на ім'я міського голови м. Марганця та голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6, Управління Укртрансбезпеки і в Дніпропетровській області, інформацією в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про кількість складених протоколів з підстав відмови від пільгового перевезення громадян на регулярних автобусних маршрутах в м. Марганці.

Крім того, судом оглянуто диск, наданий позивачем, з відеозаписами про факти відмови йому та дітям, які перебувають під його опікою, у безкоштовному проїзді на регулярних автобусних маршрутах в м. Марганці, де зафіксовано факти відмови перевізниками у безкоштовному проїзді позивачам, а саме: 18.08.2016 року, 07.07.2016 року, 16.08.2016 року, 08.07.2016 року, 09.07.2016 року, 23.07.2016 року, 12.07.2016 року, 13.07.2016 року.

Представник Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області суду пояснив, що в м. Марганці не всі перевізники отримують компенсацію з міського бюджету за пільгові перевезення громадян.

Судом надавалася можливість відповідачам надати такі докази в повному обсязі у зв'язку з чим неодноразово оголошувалися перерви в розгляді справи та відкладався розгляд справи. Окрім того, ухвалою суду від 13.11.2017 року зобов'язано відповідача - виконавчий комітет Марганецької міської ради - надати суду інформацію про вчинення передбачених законодавством дій, спрямованих на вирішення питання щодо перевезення в м. Марганці пільгової категорії громадян, а саме - інвалідів 2 групи та дітей, які залишились без батьківського піклування, за період з червня 2016 року.

Однак, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів вчинення ними дій та/ або прийняття ними рішень, які вони зобов'язані були і могли вчинити та/ або прийняти відповідно до частини своїх повноважень і компетенції кожен щодо реалізації конституційних прав осіб, віднесених до інвалідів 2 групи та дітей, які залишились без батьківського піклування, а саме позивачів, протягом 2016-2017 років щодо повного забезпечення гарантованих державою пільг на безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту в місті Марганець Дніпропетровської області.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не виконують свої повноваження, визначені Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про автомобільний транспорт" в частині реалізації ними таких конституційних прав осіб, віднесених до інвалідів 2 групи та дітей, які позбавленні батьківського піклування, протягом 2016-2017 років, як повне забезпечення гарантованих пільг на безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту в місті Марганець Дніпропетровської області. Зокрема ними недостатньо здійснюється видатків місцевого бюджету на: соціальний захист та соціальне забезпечення, компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Також відсутні передбачені законодавством акти органів місцевого самоврядування міста Марганець Дніпропетровської області, а саме - Правила користування міським пасажирським транспортом, Замовлення на види та обсяги пільгових перевезень тощо. Разом із цим, не проводяться процедури з питань поставки продукції для державних потреб відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" щодо надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту (послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування на пільгових умовах відповідно до законодавства), та не узгоджуються правовідносини з автомобільними перевізниками, що діють на автобусних маршрутах загального користування у місті Марганець Дніпропетровської області тощо.

Дія положень законодавства щодо регулювання права на пільги на безоплатний проїзд позивачів не скасовувалась і не призупинялась протягом 2016-2017 років.

Суд погоджується із доводами представника позивача та позивачів, що протиправною бездіяльністю відповідачів позивачам спричинено моральну шкоду, яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях від неможливості повної реалізації своїх конституційних прав на пільги на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту в місті Марганець Дніпропетровської області. Внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів порушений звичний уклад їх життя, вони рознервовані від несправедливого ставлення до них. Моральна шкода позивачів також полягає у порушенні їх конституційного права. Але суд вважає завищеним розмір моральної шкоди позивачами у відповідності до положень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах відшкодування моральної шкоди" від 25.05.2001 року № 5. Розмір спричиненої моральної шкоди, виходячи із глибини душевних страждань та суті правопорушення за період 2016-2017 років, яка полягає у розладі душевного здоров'я позивача внаслідок вчинення щодо них бездіяльності з боку відповідачів, переживаннях, які позивачі отримали внаслідок порушення їх прав, моральних стражданнях, які спричинені позивачам протиправною поведінкою відповідачів, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд оцінює у 5000 грн., яку необхідно стягнути солідарно з кожного відповідача на користь кожного з позивачів.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 99, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови міста Марганця Дніпропетровської області щодо організації перевезень пасажирів пільгової категорії, а саме - інвалідів 2 групи та дітей, які залишились без батьківського піклування, на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганці Дніпропетровської області.

Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_6, солідарно, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_6, солідарно, на користь ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_6, солідарно, на користь ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн., з кожного.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: С. І. Хомченко