Справа № 448/1262/17
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1262/17
Провадження № 2-а/448/116/17
14.11.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі Шегинській Л.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромний Ярослав Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,
Зазначає, що під час проходження митного контролю на митному пості «Мостиська» Львівської митниці ДФС на нього (позивача) складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, оскільки відповідно до інформації електронної бази ЄІАС ДМС України з'ясовано, що він (позивач) 11.07.2017р. о 06:25:07 год., прямуючи з РП до України, ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстр.НОМЕР_1 в митному режимі «транзит» та не вивіз такого за межі митної території України у строк, встановлений ст.95 МК України.
Вказує, що не вивіз вищевказаний автомобіль за межі митної території України у строк, встановлений ст.95 МК України, оскільки 14.07.2017 року важко захворіла матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно потребувала стороннього догляду, що стверджується доданою ним медичною довідкою.
Покликається на те, що через вищенаведені обставини не зміг своєчасно вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України.
З огляду на наведене просить суд спірну постанову скасувати.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 11.07.2017 року через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ним було ввезено на територію України автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстр.НОМЕР_1. В подальшому, а саме 14.07.2017 року захворіла його матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 якій 26.07.2017 року було зроблено операцію на серці та така перебувала на стаціонарному лікуванні до 04.08.2017 року. Покликався на те, що не зміг вчасно вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України, оскільки перебував біля матері ОСОБА_3, так як інших осіб, які б здійснювали за нею догляд не має. Просив спірну постанову скасувати, оскільки вважає, що в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромним Я.І. при винесені такої не було враховано його пояснень та наданих доказів (медичних документів) з приводу вищенаведених обставин.
Представник відповідача - Львівської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, в діях позивача ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачений ч.3 ст.470 МК України, а тому просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС Скоромний Я.І. був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Конституцією України, Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У кожному випадку виявлення факту порушення митних правил, посадова особа, яка виявила дане правопорушення, зобов'язана скласти протокол про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення.
Із вказаної постанови митного органу слідує, що на позивача ОСОБА_1 Львівською митницею ДФС виставлено орієнтування щодо порушенням останнім «транзитного строку» доставки автомобіля марки «Ford Mondeo», реєстр.НОМЕР_1, за межі митної території України, ввезеного 11.07.2017р. через м/п «Мостиська» Львівської митниці на митну територію України в режимі «транзит».
У ст. 90 МК України зазначається, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу.
За приписами глави 17 МК України ввезення товарів та транспортних засобів комерційного призначення у режимі «транзит» передбачає проведення їх митного оформлення з поданням письмової митної декларації із зазначенням найменування, строків вивезення, митниці призначення тощо.
Виходячи з вимог ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.
Стаття 95 МК України встановлює строк транзитного перевезення: - для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).
З врахуванням вищенаведеного, відповідно до чинного митного законодавства України, позивач ОСОБА_1 зобов'язаний був вивезти ввезений ним транспортний засіб особистого користування за межі митної території України в максимальний строк до 21.07.2017 року.
Зазначених вимог, передбачених МК України, позивач не виконав, а тому, на переконання суду, останній вчинив перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як зазначається у ч.1 ст.486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст.489 МК України зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 487 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що дії позивача ОСОБА_1 правомірно кваліфіковано митним органом - посадовою особою Львівської митниці ДФС за ч.3 ст.470 МК України, оскільки він, ввізши 11.07.2017р. на мину територію України в режимі «транзит» товар - транспортний засіб - автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстр.НОМЕР_1, перевищив встановлений ст.95 МК України строк доставки вказаного транспорту, що перебував під митним контролем, до митного органу призначення.
Стаття 192 МК України передбачає, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п.5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Таким чином, з системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що у випадку неможливості прибуття транспортного засобу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили до органу доходів і зборів призначення позивач у строк передбачений ст.95 МК України зобов'язаний повідомити орган доходів і зборів про такі обставини, а згодом надати і підтверджуючі цей факт документи.
На підтвердження того, що матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 хворіла, суду надано позивачем копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за №3611, з якої вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 була прооперована 26.07.2017 року та перебувала на стаціонарному лікуванні з 25.07.2017р. по 04.08.2017 року, проте така довідка судом оцінюється критично, оскільки перебування матері позивача ОСОБА_3 на лікуванні не позбавляло останнього можливості повідомити найближче відділення митниці про настання таких обставин. Крім того, перебування матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні (період лікування 25.07.2017р.-04.08.2017р.) мало місце вже після спливу строків транзитних перевезень автомобільного транспорту, передбачених ст.95 МК України.
Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Ford Mondeo», реєстр.НОМЕР_1 до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем ОСОБА_1 не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромний Ярослав Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.В. Кічак

Постанова набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак