Справа № 823/1983/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року справа № 823/1983/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.06.2017 №4962/6-17, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад);

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву (клопотання) позивача від 03.05.2017 №6267/0/5-17-СГ та надати позивачу дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад). За результатами розгляду поданої заяви відповідач листом від 01.06.2017 №4962/6-17 відмовив у задоволенні заяви позивача, оскільки земельна ділянка на яку претендує позивач відноситься до земель колективної власності, а у відповідності до п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Позивач із вказаною відмовою не погоджується, оскільки земельна ділянка на яку претендує позивач згідно довідки із звітності з кількісного обліку земель від 28.10.2016 №31-28-0.3-1854/2-16 - відноситься саме до земель державної власності.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав до суду заперечення проти позову та зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області правомірно відмовило позивачу в задоволенні його заяви, оскільки земельна ділянка площею 2,0 га в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) та на яку претендує позивач, знаходиться у колективній власності, а у відповідності до ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи здійснюють розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у зв'язку з не прибуттям у судове засідання 28.12.2017 всіх осіб, які беруть участь у справі, суд постановив ухвалу згідно якої вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 03.05.2017 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад).

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом від 01.06.2017 №4962/6-17 відмовило у задоволенні заяви позивача, оскільки земельна ділянка на яку претендує позивач, відноситься до земель колективної власності, а у відповідності до ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Згідно зі ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, Головні управління Держгеокадастру у областях наділені повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності - у власність або користування для всіх потреб.

При розгляді поданої позивачем заяви за вх. 6267/0/5-17-СГ від 03.05.2017 та доданих до неї матеріалів Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області встановлено, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, ніби то належать до земель колективної власності, яка не була розпайована та не була повернута до земель державної чи комунальної власності.

Однак, судом із листа Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області від 26.01.2017 №26/02-25 встановлено, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, дійсно перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Ямпіль Катеринопільського району Черкаської області, однак станом на 26.01.2017 сільськогосподарські угіддя - багаторічні насадження (сад) не розпайовані між членами колишнього КСП «Правда», а підприємство ліквідоване по процедурі банкрутства.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Крім того, згідно довідки із звітності з кількісного обліку земель від 28.10.2016 №31-28-0.3-1854/2-16 відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області - відноситься саме до земель державної власності (землі запасу), не розпайовані між членами колишнього КСП «Правда», а підприємство ліквідоване по процедурі банкрутства тому розпорядження вищевказаними землями належить до компетенції територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, тобто у даному випадку ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.06.2017 №4962/6-17, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад).

Щодо позовної вимоги позивача зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву (клопотання) позивача від 03.05.2017 №6267/0/5-17-СГ та надати позивачу дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад), то суд зазначає що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства - відноситься до виключних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Однак суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства згідно з положеннями частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України - є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання вчинити певні дії.

Пунктом 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятий Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, за своєю правовою природою є дискреційними.

Водночас, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Крім того, необхідно звернути увагу, що ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

З урахуванням тієї обставини, що позивач вже звертався до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з із заявою щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та отримував відмову, суд вважає за необхідне обрати належний та правильний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву (клопотання) позивача від 03.05.2017 №6267/0/5-17-СГ та надати позивачу дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад).

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка висловлена в ухвалі від 19.05.2016 року у справі №К/800/32729/15.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, rожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.06.2017 №4962/6-17, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 03.05.2017 вх. №6267/0/5-17-СГ та надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (за межами населеного пункту) із земель запасу, сільськогосподарських угідь - багаторічні насадження (сад).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш