Справа № 727/12560/17
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Смотрицького В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання виконати перерахунок пенсії, -

Встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, уточнивши позовні вимоги в грудні 2017 року, до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання виконати перерахунок пенсії, посилаючись на те, що вона з 28.05.2013 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 року.

Для призначення пенсії нею було надано відповідачу заяву та відповідні документи для призначення пенсії згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». Відповідач призначив їй пенсію та розрахував її розмір на підставі довідки про заробітну плату, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11. Разом з тим форма довідки, що затверджена даною постановою і на підставі якої відповідач виконав розрахунок пенсії, не включає усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства враховуються при розрахунку пенсії.

Постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року № 2-а-4753/09/2670 та від 03.10.2012 року у справі № 2-а-8893/12/2670 визнано постанову правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року № 19-11, такою, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів, які мають вищу юридичну силу, в частині не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, які передбачені Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці» та постановами Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, від 12.09.1997 року № 1013, від 20.12.1993 року № 1049, від 31.05.2000 року № 865 та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність до вимог законодавства форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії. На виконання вказаних судових рішень правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанови від 14.02.2011 року № 5-1 та від 04.09.2013 року №15-1, якими затверджено нову форму довідок про заробітну плату, яка включає всі складові заробітної плати, що передбачені чинним законодавством. Цими ж постановами визнано такою, що втратила чинність постанову правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11.

Таким чином, при призначенні пенсії з вини відповідача були враховані не всі складові її заробітної плати, а саме: не були враховані суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів та грошова компенсація за невикористані дні відпусток, в результаті чого розмір призначеної пенсії було суттєво занижено.

З даного приводу вона 20.11.2017 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства.

За результатами її звернення щодо врахування всіх виплат для розрахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом № 674/Л-11 від 04.12.2017 року їй було відмовлено у проведенні перерахунку.

Вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії та приведення її розміру у відповідність до вимог чинного законодавства є неправомірною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, при цьому грубо порушує її конституційне право на соціальне забезпечення.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час її виходу на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ст. 33 ч.2, ч.6 та ч.7 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших виплат. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливих завдань, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Цим же Законом передбачено виплату допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Всі ці виплати входять до структури заробітної плати для обчислення пенсії, однак відповідач це не врахував.

Просила визнати неправомірною відмову відповідача включити суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні відпусток для призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та виконати відповідний перерахунок розміру її пенсії, зобов'язати відповідача здійснити з 01.12.2017 року перерахунок та виплату призначеної їй пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 17.11.2017 року № 22218/03, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні відпусток в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, а також стягнути на її користь понесені судові витрати.

На адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 28.05.2013 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсійна виплата проводиться у розмірі 80 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

20.11.2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 22218/03 від 17.11.2017 року (а.с.9, 11), однак, відповідачем листом № 674/Л-11 від 04.12.2017 року позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.10).

Постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року № 2-а-4753/09/2670 та від 03.10.2012 року у справі № 2-а-8893/12/2670 визнано постанову правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року № 19-11, такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, які передбачені Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці» та постановами Кабінету міністрів України від 09.03.2006 року № 268, від 12.09.1997 року № 1013, від 20.12.1993 року № 1049, від 31.05.2000 року № 865 та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність до вимог законодавства форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії та визнано такою, що втратила чинність, постанову правління ПФУ від 30.10.2008 року № 19-11. На виконання вказаних судових рішень правлінням ПФУ прийнято постанови від 14.02.2011 року № 5-1 та від 04.09.2013 року №15-1, якими затверджено нову форму довідок про заробітну плату, яка включає всі складові заробітної плати, що передбачені чинним законодавством. Цими ж постановами визнано такою, що втратила чинність постанову правління ПФУ від 30.10.2008 року №19-11.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з приписами ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час звернення позивача про призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту ст. 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Згідно з пп.14.1.48 ПК України компенсаційні виплати, здійснювані у зв'язку з відносинами трудового найму (в даному випадку компенсація за невикористану відпустку), вважаються заробітною платою. Відповідно до пп. 164.2.1 ПК України вони включаються до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу, тобто підлягають оподаткуванню ПДФО. Компенсаційні виплати входять до складу заробітної плати, тому сума компенсації за невикористану відпустку оподатковується єдиним соціальним внеском (ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога, грошова компенсація за невикористані дні відпусток та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 в справі № 21-125а13 та 28.05.2013 у справі №21-97а13, які з врахуванням вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Крім того, перерахунок пенсії за рішенням суду не є підвищенням розміру пенсії позивачки у розумінні п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а місяць перерахунку пенсії позивачки згідно судового рішення не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Згідно ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного Фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, вважаю, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з приводу відмови у здійсненні перерахунку призначеної їй пенсії, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити, починаючи з 01.12.2017 року, перерахунок та виплату призначеної позивачці пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 17.11.2017 року № 22218/03, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні відпусток, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 80% суми заробітної плати є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому згідно з ч.1 ст.139 КАС України понесені позивачкою при зверненні до суду судові витрати у виді суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95ВР, ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пп.14.1.48, 164.2.1 ПК України, ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні відпусток відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01.12.2017 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 17.11.2017 року №22218/03, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористані дні відпусток, в розмірі 80% суми заробітної плати, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду, в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: