Справа № 548/1618/17
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1618/17
Провадження №2-а/548/49/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича та Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною постанови,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Мотивує позов тим, що постановою серії БР № 033189 від 25.10.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що 25.10.2017 року о 16 годині 25 хвилин, він керуючи автомобілем ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив виїзд на бік дороги призначений для зустрічного руху при наявності двох смуг для руху в одному напрямку, чим порушив п.11.4 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважає, що винесена постанова є не законною, оскільки його вини у вчиненні адміністративного правопорушення немає, так як він дійсно здійснив вищеописаний маневр, але з метою обгону поодинокого транспортного засобу - ЗИЛ, який рухався на гору зі швидкістю, менше 30 км/год, що зумовило необхідність його обгону. При цьому він перетнув горизонтальну розмітку 1.1, яку відповідно до розділу 34 ПДР України, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Тому позивач просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ткаченко Д.О. в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з»явивсяз невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Тому відповідно до ч.9 ст.205 КАС України з метою уникнення затягування розгляду справи, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні.

З»ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідност.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З копії оскаржуваної постановисерії БР № 033189 від 25.10.2017 року вбачається, що позивач 25.10.2017 року о 16 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив виїзд на бік дороги призначений для зустрічного руху при наявності двох смуг для руху в одному напрямку, чим порушив п.11.4 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП та на підставі даної норми на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У п. 11.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» вказано, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згіднозі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто суть частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач, суб»єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як довід щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявна лише оскаржена постанова.

Однак, така постанова розкриває лише суть вчинених дій та заходи реагування щодо них, проте аж ніяк не слугує доказом в адміністративній справі, оскільки приймається на підставі узагальнення та оцінки суб»єктом владних повноважень усіх доказів в адміністративній справі, що свідчать про наявність чи відсутність у діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідачем всупереч наведеному не надано суду будь-яких доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесено оскаржувана постанова, а також в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративногг правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб'єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятих рішень відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов»язок суб'єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6,9, 20, 77, 78, 90, 209, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича та Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною постанови задоволити повністю.

Постанову інспектора роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича серії БР № 033189 від 25.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, як протиправну.

Закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.286 КАС України та розділом ІІІ глави 1 КАС України протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19.12.2017 року.

Головуючий: