Справа № 161/18563/17
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/1140/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що указом Президента України від 28.03.2000 року № 275/2000 його призначено на посаду судді арбітражного суду Волинської області.

Постановою Верховної Ради України від 19.05.2005 року № 2585 його було обрано на посаду судді безстроково. 04.10.2017 року наказом голови Господарського суду Волинської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 29.09.2017 року його звільнено з посади судді Господарського суду Волинської області у зв'язку з поданням заяви у відставку. 05.10.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення і виплату довічного грошового утримання як судді у відставці, надавши документи, визначені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФУ 25.01.2008 року № 5-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 20.03.2017 року № 5-1).

З 05.10.2017 йому на підставі рішення призначено грошове утримання з розрахунку 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, при цьому враховано лише час фактичної роботи на посаді судді - 17 роки 05 місяців 4 дні та 1 рік 11 місяців 08 днів військової служби.

На його заяву від 05.10.2017 року повідомлено листом-відповіддю від 20.11.2017 року № 477/Б-01, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці призначено згідно норм чинного законодавства України та при цьому згідно з повідомленням половину строку навчання на денному факультеті Харківського юридичного інституту - 1 рік 11 місяців 00 днів не зараховано до спеціального стажу судді у відставці та не повністю враховано стаж на посаді судді, а саме замість 17 років 06 місяців 06 днів за період з 28.03.2000 року по 04.10.2017 року тільки 17 років 05 місяців 04 дні за період з 28.03.2000 року по 31.08.2017 року.

Зазначає, що відповідач не правильно обчислив розмір його стажу на посаді судді, через що неправомірно зменшено розмір призначеного йому грошового утримання.

Просить суд, визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо неврахування до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, при призначенні йому щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме: половини строку навчання на денній формі Харківського юридичного факультету - 1 рік 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1981 року по 01.07.1985 року, роботу на посаді судді господарського суду Волинської області 1 місяць і 3 дні за період з 01.09.2017 року по 04.10.2017 року (всього 17 років 06 місяців 06 днів за період з 08.03.2000 року по 04.10.2017 року), зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати вказані періоди навчання та роботи йому до стажу роботи судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із стажу роботи 21 рік 04 місяці 11 дні згідно з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.10.2017 року №02-24/5507/17 - розрахунку 82 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, починаючи з 05.10.2017 року з урахуванням проведених виплат та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2017 року відкрито скорочене провадження по справі.

У встановлений ч. 1 ст. 261 КАС України (в новій редакції прийнятий 03 жовтня 2017 року) строк від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволені позову повністю.

Наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ст. 262-263 КАС України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що указом Президента України від 28.03.2000 року № 275/2000 ОСОБА_1 призначено на посаду судді арбітражного суду Волинської області.

Постановою Верховної Ради України від 19.05.2005 року № 2585 ОСОБА_1 було обрано на посаду судді безстроково.

04.10.2017 року наказом голови Господарського суду Волинської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 29.09.2017 року позивача звільнено з посади судді Господарського суду Волинської області у зв'язку з поданням заяви у відставку.

05.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення і виплату довічного грошового утримання як судді у відставці, надавши документи, визначені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затв. постановою правління ПФУ 25.01.2008 року № 5-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 20.03.2017 року № 5-1)

З 05.10.2017 ОСОБА_1 на підставі рішення призначено грошове утримання з розрахунку 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, при цьому враховано лише час фактичної роботи на посаді судді - 17 роки 05 місяців 4 дні та 1 рік 11 місяців 08 днів військової служби.

05.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького об'єднаного УПФУ у Волинській області із заявою про надання інформації щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

20.11.2017 року відповідачем надано відповідь № 477/Б-01 з врахуванням повідомлення, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці призначено згідно норм чинного законодавства України, при цьому згідно з повідомленням половину строку навчання на денному факультеті Харківського юридичного інституту - 1 рік 11 місяців 00 днів позивачу не зараховано до спеціального стажу судді у відставці та не повністю враховано стаж на посаді судді, а саме замість 17 років 06 місяців 06 днів за період з 28.03.2000 року по 04.10.2017 року тільки 17 років 05 місяців 04 дні за період з 28.03.2000 року по 31.08.2017 року (а.с. 9, 10).

Таким чином, при визначені розміру довічного грошового утримання відповідачем не враховані до загального стажу роботи судді наступні періоди: половини строку навчання на денній формі Харківського юридичного факультету - 1 рік 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1981 року по 01.07.1985 року та роботу на посаді судді господарського суду Волинської області 1 місяць і 3 дні за період з 01.09.2017 року по 04.10.2017 року, що всього становить 17 років 06 місяців 06 днів за період з 08.03.2000 року по 04.10.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Так, абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-XII, в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням відповідних Рішень Конституційного Суду України) було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до норм ст. 120 ЗУ Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI з урахуванням відповідних Рішень Конституційного Суду України) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, що визначається відповідно до ст. 135 цього Закону, має подати заяву про відставку.

В свою чергу, згідно статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

У відповідності до частини 3 статті 138 Закону № 2453-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, пунктом 11 Розділу XIII Перехідні положення Закону № 2453-VI визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Водночас, спірні правовідносини врегульовані також постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (далі - постанова КМУ № 865, чинна станом на день набрання чинності Законом № 2453-VI у відповідній цьому періоду редакції), абзацом 2 пункту 3-1 якої було передбачено зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеного Законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Тобто, ОСОБА_1 набув право на зарахування вищезазначеного спірного стажу роботи за період роботи у арбітражному судді відповідно до приписів частини 4 статті 43 Закону № 2862-XII.

Щодо періоду навчання позивача на денній формі Харківського юридичного факультету - 1 рік 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1981 року по 01.07.1985 року, то право на зарахування половину строку такого навчання передбачено вищезазначеною постановою КМУ № 865.

За правовою позицією Верховного Суду України, визначеній у постанові від 01.07.2014 року в справі № 21-244а 14, правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення

При цьому, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного грошового утримання є єдиним та обраховується та встановлюється (з'ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного грошового утримання та визначення його розміру.

Вища рада правосуддя 29.09.2017 року звільнила ОСОБА_1 з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку, тим самим підтвердивши наявність у позивача достатнього для виходу у відставку стажу роботи судді, визначеного на підставі статей 116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» N 1402-VIII від 02.06.2017 року (далі - Закон N 1402-VIII), а також абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону N 1402-VIII у редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя» N 1798-VIII від 21.12.2016 року.

Відповідач, відмовляючи у зарахуванні позивачу періоду навчання та стажу роботи на посаді судді господарського суду Волинської області, не взяв до уваги вимоги вищевказаного законодавства, що було прийнято до уваги Вищою радою правосуддя.

Зокрема, згідно зі ст. 116 Закону N 1402-VIII, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону N 1402-VIII визначено, щодо стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

При цьому саме в п. 25 та абз. 4 п. 34 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону N 1402-VIII у редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя» обумовлено, що:

- коли суддя, що не пройшов кваліфікаційного оцінювання, іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).

За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону;

- судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Тобто, як діючим, так і законодавством, що діяло на час призначення позивача, час роботи судді Господарського суду включався і включається до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

За змістом вказаного законодавства стаж роботи являється єдиним і обраховується як для виходу у відставку, так і для визначення розміру довічного грошового утримання, оскільки, звільнення у відставку неможливо за відсутності стажу роботи на посаді судді менше двадцяти років. Відсутність такого стажу спричинило б відмову Вищої ради правосуддя у звільненні з посади судді за поданою заявою про відставку.

Крім того, згідно довідки-розрахунку стажу судді від 05.10.2017 року № 07-24/5507/17, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на дату подання заяви до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, стаж судді становив 21 рік 04 місяці 11 днів, в тому числі служба в збройних силах - 01 рік 11 місяців 05 днів, навчання на денному факультеті Харківського юридичного інституту - 1 рік 11 місяців 00 днів, робота на посаді судді господарського суду Волинської області - 17 років 06 місяців 06 днів (а.с. 13).

Таким чином, відповідач неправильно застосував зазначене законодавство, не врахував, що позивач набув право та вже отримував грошове утримання судді та його стаж на посаді судді вже було розраховано повноважними державними органами - Державною судовою адміністрацією та Вищою радою правосуддя .

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 08.06.2016 №4-рп/2016.

Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2011р. №18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття «щомісячне довічне грошове утримання», зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує його з Пенсійного фонду.

За приписами статей 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Наведені положення підтверджуються й міжнародними стандартами у сфері судочинства.

Так, згідно пункту 54 Рекомендації СМ/Яес (2010)12) від 17.11.2010 Комітету Міністрів Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки - «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених Законом і загальними принципами міжнародного права.

В пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (№ 44277/98, рішення від 24.04.2003 року).

Отже, в розумінні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, працюючи суддею, мав законні сподівання на зарахування періоду виконання обов'язків судді арбітражного суду, що дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді.

Держава в особі повноважних органів - Державної судової адміністрації України підтвердила набуття стажу на відставку, а Вища рада правосуддя 29.09.2017 року звільнила позивача з посади судді саме у зв'язку з поданням заяви про відставку, а не з інших підстав. Тим самим підтвердила підставність включення до стажу судді періоду роботи по виконанню обов'язків судді арбітражного суду і наявність стажу роботи судді більше 20 років, необхідного для виходу у відставку. При цьому позивач набув право та вже отримував грошове утримання судді та його стаж на посаді судді вже було розраховано.

Крім того, розрахунок стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, управлінню Пенсійного фонду надано Господарським судом Волинської області.

Зазначений розрахунок є обов'язковим додатком до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України і не підлягає правовій рецензії зі сторони відповідача.

Згідно наданих повноважень посадові особи відповідача мають право перевірити тільки достовірність зазначених даних підтверджуючими документами, що останні і зробили, не висловивши жодних зауважень чи застережень.

З огляду на викладене, загальний стаж роботи на посаді судді, який дає ОСОБА_1 право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає 21 років 04 місяців 11 дні, що об'єктивно підтверджується наданими відповідачу документами.

Отже, суд прийшов до висновку, що до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину строку навчання на денній формі Харківського юридичного факультету - 1 рік 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1981 року по 01.07.1985 року, роботу на посаді судді господарського суду Волинської області 1 місяць і 3 дні за період з 01.09.2017 року по 04.10.2017 року (всього 17 років 06 місяців 06 днів за період з 08.03.2000 року по 04.10.2017 року) що, в свою чергу, дає право на призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 79, 139, 241-246, 257, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо неврахування до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, при призначенні ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме: половину строку навчання на денній формі Харківського юридичного факультету - 1 рік 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1981 року по 01.07.1985 року, роботу на посаді судді господарського суду Волинської області 1 місяць і 3 дні за період з 01.09.2017 року по 04.10.2017 року (всього 17 років 06 місяців 06 днів за період з 08.03.2000 року по 04.10.2017 року).

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати ОСОБА_1 вказані періоди навчання та роботи йому до стажу роботи судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, виходячи із стажу роботи 21 рік 04 місяці 11 дні згідно з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.10.2017 року №02-24/5507/17 - розрахунку 82 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, починаючи з 05.10.2017 року з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об'єднаного управління пенсійного Фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонногосуду Олексюк А.В.