Справа № 487/2013/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/2013/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Андрощук В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта ОСОБА_1;

позивача ОСОБА_2 і його представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУПФУ в Миколаївській області) щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної винагороди за участь в антитерористичній операції, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- зобовязання здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної винагороди за участь в антитерористичній операції (далі АТО).

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він як військовослужбовець Служби безпеки України залучався до заходів антитерористичної операції в районі проведення АТО з 25 червня 2015 року по лютий 2016 року та отримував за це винагороду в розмірі 100% місячного грошового забезпечення.

Оскільки названа грошова допомога відноситься до складу грошового забезпечення осіб, які беруть участь в АТО та з неї сплачувались страхові внески, вона повинна бути врахована при призначенні йому пенсії.

Підстави, що надають йому право робити вказані висновки, на думку позивача, є частина 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) та пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі Постанова № 393).

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2017 року позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії ГУПФУ в Миколаївській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зобов'язав з 09 серпня 2016 року (з моменту нарахування пенсії) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної винагороди за участь в АТО.

В апеляційній скарзі ГУПФУ в Миколаївській області ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та про прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Позивач та його представники проти задоволення апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 02 березня 1992 року по 08 серпня 2016 року проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Луганській області на посадах сержантського та старшинського складу.

Відповідно до довідок управління Служби безпеки України в Луганській області від 10 лютого 2016 року №1250 та від 07 вересня 2016 року №1672 ОСОБА_2 з 25 червня 2014 року по 10 лютого 2016 року брав участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області (а.с.9-10).

З 09 серпня 2016 року позивачу, довічно, було призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії ААІ №722299, виданого 18 січня 2017 року Пенсійним фондом України (а.с.11).

При призначенні пенсії ГУПФУ в Миколаївській області керувалося заявою позивача про призначення пенсії, поданням Управління Служби безпеки України в Луганській області про відповідне призначення від 04 жовтня 2016 року №9, грошовим атестатом серії СБ №000038 та додатком до нього, викладеним у формі довідки про додаткові види грошового забезпечення за період служби з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2016 року.

Так, відповідно до грошового атестату пенсія була обчислена з наступних видів грошового забезпечення:

- посадовий оклад 720,00 грн.;

- оклад за спеціальним званням (старший прапорщик) 65,00 грн.;

- надбавка за вислугу років (40 %) 314,00 грн.

Середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення, визначений за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням зі служби (з 01 червня 2014 року по 31 травня 2016 року), у тому числі:

- надбавка за виконання особливо важливих завдань 1086,50 грн.;

- надбавка за оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення 360,00 грн.;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 72,00 грн.;

- премія 2 977,77 грн.

Всього 5 595,27 грн.

Основний розмір пенсії склав 3 916,69 грн. Вказана сума визначена в розмірі 70 відсотків від суми грошового забезпечення (5 595,27 х 70%).

Окрім того позивачу встановлено підвищення як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 311,75 грн. та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття як учаснику бойових дій на підставі Закону України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» у розмірі 40 грн.

Станом на 01 лютого 2017 року загальний розмір пенсії становив 4 268,44 грн. (3 916,69 + 311,75 + 40).

Щомісячна винагорода за участь в антитерористичній операції Пенсійним фондом не могла бути включена, оскільки не була зазначена у складових грошового забезпечення.

25 січня 2017 року позивач звернувся до ГУПФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок призначеної пенсії. До даної заяви позивачем були надані довідки управління Служби безпеки України в Луганській області від 01 серпня 2016 року №23/3 та від 22 серпня 2016 року №23/8, про розмір його заробітку, що були видані для предявлення в банк для одержання кредиту (а.с.12-13).

Мотиви даної заяви позивача полягали в тому, що розмір його грошового забезпечення для обчислення пенсії, відповідно до змісту вказаних довідок, повинен складати 11 684,80 грн., а не 5 595,27 грн.

ГУПФУ в Миколаївській області листом від 06 лютого 2017 року №97-Г-07 повідомило позивача, що підстав для перерахунку пенсії немає, оскільки її розмір обчислено відповідно до вимог пенсійного законодавства та з видів грошового забезпечення, які були наявні у грошовому атестаті та інших документів наданих для призначення пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із того, що винагорода за участь в АТО, з якої сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а тому така винагорода повинна враховуватися при призначенні пенсії.

Виходячи з такого висновку, суд вважав за можливим зобовязати Пенсійний фонд здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної винагороди за участь в АТО, без зазначення конкретної суми.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції не відповідає статті 159 КАС України, у звязку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 Постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 даного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п.3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Виплата грошової винагороди була встановлена постановою Кабінету міністрів України №158 від 04 червня 2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

Відповідно до вимог даного нормативного акта, за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих обєктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Далі на законодавчому рівні були встановлені порядок та розміри виплати відповідної винагороди.

Так, наказом Міністерства оборони України від 10 лютого 2016 року №67 затверджено «Інструкцію про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду» пункт 1 розділу II якої передбачено, що розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.

Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.

Наказом Служби безпеки України від 09 березня 2016 року №115 затверджено «Порядок виплати винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду» (далі Порядок №115).

Пунктом 1 розділу II Порядку №115 передбачено, що військовослужбовцям у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або припинення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО (у тому числі під час проведення оперативно-розшукових, контррозвідувальних та інших заходів), відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких обєктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода в розмірах:

- до 31 березня 2016 року 100 відсотків місячного грошового забезпечення;

- з 01 квітня 2016 року до 50 відсотків місячного грошового забезпечення.

Конкретний розмір винагороди визначають начальники підрозділу Центрального управління, Штабу АТЦ, органу чи закладу СБУ.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано встановивши право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням грошової винагороди за участь в АТО, не звернув уваги на те, що відсутній наказ Служби безпеки України, який підтверджує виплату такої винагороди та її розмір.

Так, відповідно до ст.63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Відповідно до п. 24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є довідка, яка дає право на підвищення пенсії. В такій довідці повинна бути зазначена конкретна сума винагороди за участь в АТО і така довідка є підставою для перерахунку Пенсійним фондом пенсії позивача.

Апелянт, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, наполягав виключно на тому, що винагорода за безпосередню участь в АТО не включається до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби та не враховується для розрахунку пенсії.

Проте, спростовуючи такі доводи, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вони суперечать викладеним вище нормативно-правовим актам і правовій позиції Верховного суду України викладеної в постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа №21-2942а15).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає про те, що судом першої інстанції помилково було визнано протиправними дії субєкта владних повноважень, повязаних з відмовою в проведення перерахунку пенсії без надання відповідного документа про виплату та розмір винагороди за безпосередню участь в АТО та необґрунтовано було зобовязано здійснити перерахунок пенсії.

Отже, в даному випадку мало місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а саме: факти, котрі мали важливе значення для справи, не підтверджено, передбаченими законом, доказами.

Зазначене є, відповідно до п. 2 ч.1 ст.202 КАС України, підставою для задоволення апеляції, скасування рішення суду першої інстанції та для прийняття нового про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та про зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова