Справа № 449/1149/17
Суддя: Гуняк О. Я.
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 449/1149/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12.10.2017 м. Перемишляни

12.10.2017 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції міста Львова про визнання постанови ЕАА №174671 від 28.09.2017 року, по справі про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та її скасування, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання постанови ЕАА №174671 від 28.09.2017 року, по справі про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та її скасування.

Покликається на те, що 28.09.2017 року поліцейським-лейтенантом поліції ОСОБА_2, була складена постанова серії ЕАА №174671 від 28.09.2017 року, про нібито вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яке мало місце 28.09.2017 року близько 17 год. 38 хв., на АД Західний обхід м. Львова 9 км., 200 м., оскільки він, як зазначено в постанові, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» з смуги з якої дозволено поворот лише направо поїхав прямо, чим порушив пункт 8.4 ПДР України, Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків».

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №174671, була винесена 28.09.2017 року. Позивач звернувся до суду - 11.10.2017 року, оскільки постанову про накладення адміністративного стягнення відносно нього, він отримав поштою лише 06.10.2017 року. Проте в порушення вимог ч.2 ст. 106 КАС України, позивачем, при поданні адміністративного позову не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, зокрема щодо отримання ним копії постанови серії ЕАА №174671 від 28.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, як стверджує позивач 06.10.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів

За положенням ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В частині 2 статті 100 КАС України зазначається, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_1 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, приходжу переконання, що оскільки позивачем пропущено встановлений Законом строк звернення до суду і суд не знайшов на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, тому слід залишити адміністративний позов без розгляду, згідно вимог п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Керуючись ст.ст.100, 107, 155 КАС України, -

у х в а л и л а :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції міста Львова про визнання постанови ЕАА №174671 від 28.09.2017 року, по справі про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та її скасування - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_3