Справа № 369/9068/17
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9068/17
Провадження №2-а/369/293/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.08.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та просив суд визнати протиправним рішення відповідача про припинення виплати позивачу пенсії за вислугу років з 15.07.2015 року по 13.12.2015 рік незаконним, зобовязати його виплатити призначену позивачу пенсію за вказаний період у розмірі 85 відсотків від визначеного її розміру, а також стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінює у 50 000 грн. Також стягнути на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді від 23.08.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними було відкрито скорочене провадження та направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом з позовною заявою відповідачу. 11.11.2017 року відповідачу повторно направлено копію ухвали та позовної заяви, оскільки повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу суду не надходило. Станом на 27.11.2017 року на адресу суду письмові заперечення від відповідача не надходили.

Відповідно до ч.1ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, початок перебігу строку звернення до суду повязується з часом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що інститут строків у адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації своїх прав та обовязків. Процесуальні строки звернення до суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ч.1ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

При цьому, з огляду на ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки пенсійні виплати є щомісячними, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач вказує на те, що відповідач припинив здійснювати йому нарахування пенсії з квітня 2015 року, тобто саме у квітні 2015 року він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається зі змісту позовної заяви та самої прохальної частини позову, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України щодо припинення позивачу виплати пенсії за вислугу років з 15.07.2015 р. по 13.12.2015, зобовязати виплатити відповідача призначену пенсію за вказаний період у розмірі 85 відсотків від визначеного її розміру, а також стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду 50 000, 00 грн.

Позовна заява позивачем подана до суду 22.08.2017, що підтверджується штампом, вхідний номер 24149 області (а.с. 1).

Позивач заяви про поновлення пропущеного строку звернення суду не надав, обставин щодо поважної причини пропуску строку звернення до суду не виклав та доказів не надав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, з урахуванням норм чинного законодавства, враховуючи, що звернувшись з позовом до суду 22.08.2017 року, позивачем пропущено строки позовної давності, передбачені ч. 2ст. 99 КАС України, суд вважає за необхідне позов залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.99,100, 155, 181 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Пінкевич