Справа № 316/268/17
Суддя: Капустинський М. В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/268/17
Провадження № 2-а/316/80/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодарі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Енергодарського міського суду 24.02.2017 року з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС України в якому просить суд скасувати постанову від 15.02.2017 року № 6 Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2250,00 грн.

Крім того, Позивач ОСОБА_1 звернулася до Енергодарського міського суду 24.03.2017 року до Енергодарського міського суду Запорізької області з аналогічним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить суд скасувати постанову від 15.03.2017 року №7 Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. ч.5 ст.165-1 КУпАП, п.8, п.12 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування», абз. 6 п.3 Розділу ІV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у вигляді штрафу в розмірі 2750,00 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2017 року справи обєднані у одне провадження.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду також письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити (а.с.70-73).

Відповідач у судове засідання не з'явився, представник надав письмові заперечення, просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи зазначене, суд вирішує справу на підставі доводів позивача, що викладені в позові та матеріалів, доданих до нього.

На підставі ч.1 ст.41 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

У відповідності з частинами 11, 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом та єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Диспозицією частини 3 статті 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за Несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозицією частини 5 статті 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Позивачка у поданих заявах наполягає на тому, що насправді єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було сплачено у визначені законом строки і у повному обсязі. На підтвердження цієї обставини нею додано копії платіжних доручень в яких платником зазначено ДТЕК Запорізька ТЕС код 38024583, ініціював переказ безготівкових коштів до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області з призначенням єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціально страхування за відповідний період.

Вирішуючи питання чи є Відокремлений підрозділ «Запорізька теплова електрична станція» платником єдиного внеску суд бере до уваги, що відповідно до ч.1 ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи (ч. 2 ст. 95 ЦК України).

Відповідачем документально не доведено, що Відокремлений підрозділ «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» має окремий баланс і самостійно веде розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст.256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено з позові особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порушено порядок вручення протоколу ОСОБА_1, бо остання не отримала його під розписку, протокол їй був направлений поштою, але не за місцем проживання, а на адресу підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваних постанов, наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена на підставі рішення № від 04.01.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску та від 28.02.2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску.

Однак, згідно із ч.56.2 ст.56 ПК України, у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» в особі ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії та постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2017 року позовні вимоги задоволені, визнано протиправними та скасовано, у тому числі, рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 28.02.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Зобовязано Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС зарахувати платежі ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» згідно платіжних доручень в рахунок сплати ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» єдиного внеску відповідно до призначення платежу за грудень 2016 року та січень 2017 року.

Крім того, ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» в особі ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії та постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 позовні вимоги задоволені, визнано протиправними та скасовано, у тому числі, рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 04.01.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Зобовязано Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС зарахувати платежі ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» згідно платіжних доручень в рахунок сплати ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» єдиного внеску відповідно до призначення платежу за вересень, жовтень 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 04.01.2017 року, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на якому ґрунтуються протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача від 15.02.2017 року № 6 та рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 28.02.2017, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на якому ґрунтуються протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача від 15.03.2017 року № 7 - оскаржені, а отже податкові зобовязання є неузгодженими, факт допущення порушень ведення податкового обліку не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку у формі умислу або необережності і, відповідно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанови є незаконними і підлягає скасуванню.

Отже, дії відповідача щодо винесення уповноваженою посадовою особою рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги адміністративних позовів є обгрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41, 158-163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги адміністративних позовів ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову №6 від 15.02.2017 року Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.3 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2250 гривень 00 копійок та постанову №7 від 15.03.2017 року Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.5 ст.165-1 КУпАП, п.8, п.12 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування», абз. 6 п.3 Розділу ІV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у вигляді штрафу в розмірі 2750 гривень 00 копійок - скасувати.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області.

Суддя М. В. Капустинський