Справа № 754/15917/17
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Сердюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1 до В.о. голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача В.о. обов"язки голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Крохмалюка В.В. про скасування рішення, а саме скасування Розпорядження про відібрання дитини ОСОБА_5 у позивача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного розпорядження від 29.11.2017 року та заборони Центру соціально-психологічної реабілітації дитини № 1 вчиняти дії по утриманню у себе малолітнього ОСОБА_5, або негайно без будь-якого зволікання повернути дитину батьку, зважаючи на те, що на даний момент дитина ОСОБА_5 на підставі Розпорядження перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1. Перебуваючи у Центрі, дитина отримує численні тілесні ушкодження, внаслідок чого зазнає фізичний, психологічний, моральний біль та страждання, є ознаки втрати зору. На підставі викладеного позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії розпорядження в.о. голови Деснянської РДА Крохмалюка В.В. № 662 від 29.11.2017 року.

У судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення заяви, зважаючи на її безпідставність.

Зваживши доводи заяви, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" визначено, що згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб"єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується; 2) заборони вчиняти певні дії.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом даного адміністративного позову є визнання розпорядження від 29.11.2017 року про відібрання дитини недійсним або скасування його.

У своїй заяві позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії вказаного розпорядження від 29.11.2017 року та заборони Центру соціально-психологічної реабілітації дитини № 1 вчиняти дії по утриманню у себе малолітнього ОСОБА_5, або негайно без будь-якого зволікання повернути дитину батьку, зважаючи на те, що на даний момент дитина ОСОБА_5 на підставі Розпорядження перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1. Перебуваючи у Центрі, дитина отримує численні тілесні ушкодження, внаслідок чого зазнає фізичний, психологічний, моральний біль та страждання, є ознаки втрати зору.

Але слід зазначити, що Центр соціально-психологічної реабілітації дитини № 1, якого позивач просить зобов"язати вчинити певні дії, не є учасником даної справи, а тому підстав для зобов"язання вчиняти або не вчиняти певні дії, немає.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднути чи зробити неможливим виконання у подальшому судового рішення.

Також слід зазначити, що, задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд фактично вирішить по суті позовні вимоги, що є недопустимим.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає, а тому в її задоволенні повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150-154 КАС України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: