Справа № 369/8160/17
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8160/17
Провадження №2-а/369/266/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 опіки і піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення органу опіки та піклування, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 опіки і піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення органу опіки та піклування.

Згідно позовних вимог позивач просить визнати неправомірним рішення органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 15.06.2017 р. за № С44.1809.2 у формі висновку, яким визначено доцільним місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_3, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області направив до суду листа в якому просив розгляд справи проводити у відсутності його представника, рішення прийняти відповідно до закону.

Третя особа про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась.

За згодою позивача провадження по справі було переведено у письмове провадження.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку про те що провадження у справі підлягає закриттю , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначається ст.17 КАС України.

Відповідно до частини 1 пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В даному випадку предметом позову є правомірність висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, 18 липня 2012 року», прийнятого як органом опіки та піклування від 15.06.2017 р. № С44.1809.2.

В даному висновку було зазначено що Комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області вирішила рекомендувати органу опіки та піклування надати висновок до Першотравневого районного суду м. Чернівці щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю гр. ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 30 травня 2017 року (протокол № 9) орган опіки та піклування вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю гр. ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Статтею 19 Сімейного кодексу України визначено право особи, у випадках, передбачених цим Кодексом, на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим ч.3 ст. 19 зазначеного Кодексу передбачено, що звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Спірні правовідносини є цивільно-правовими та не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб'єкту владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, так як не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов'язки сторін, а є носієм доказування при наявності цивільного спору, несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування, має рекомендаційний характер, суд приходить до висновку, що даний спір не слід належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 157, 158-160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 опіки і піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення органу опіки та піклування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Дубас Т.В.