Справа № 826/5025/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 листопада 2017 року 08:55 № 826/5025/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення №322/26-52-13-02-38 від 17.02.2017 про виключення ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2013 з реєстру платників єдиного податку;

- визнання протиправними дій стосовно встановлення діяльності ФОП ОСОБА_1 по здачі в оренду електронного обладнання - цифрових портів (код виду економічної діяльності 77.39) як ліцензійного виду діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем при здійсненні підприємницької діяльності не було допущено порушень вимог законодавства за період, що перевірявся, що висновки відповідача, викладені у Акті перевірки є помилковими та необґрунтованими, так само, як і оскаржуване рішення та дії. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, у яких, зокрема, зазначив, що позивачем порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, у зв'язку з чим, позивача правомірно виключено із реєстру платників єдиного податку.

У відповідне судове засідання представник відповідача не прибув.

В порядку частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 18.06.2013 по 22.08.2016 ФОП ОСОБА_1

За наслідком перевірки було складено акт №10679/26-52-13-06/ від 21.11.2016, (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки, зокрема, встановлено порушення позивачем вимог п.291.4, 291.5 ст.291, п.293.4 ст.293, пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України - ФОП ОСОБА_1 порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, у зв'язку з чим реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.10.2013.

У Акті перевірки зафіксовані наступні обставини.

ФОП ОСОБА_1 відповідно до заяви від 21.06.2013 було обрано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності шляхом сплати відсоткової ставки єдиного податку для другої групи платників єдиного податку 20% мінімальної заробітної плати та отримано Свідоцтво платника єдиного податку.

Згідно з даними офіційного веб-порталу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, ФОП ОСОБА_1 включений до реєстру провайдерів телекомунікацій рішенням НКРЗІ №287 від 07.06.2016, повідомлення №02-3824/101 від 09.06.2016 (стор. 6 Акту перевірки).

Згідно банківських виписок ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Контент Делівері Нетворк» здійснював платежі з призначенням «Сплата за послуги згідно договорів…».

Договір та додатки до вищезазначеного договору на перевірку не надані.

Підключення до мережі інтернет «Тріолан» здійснюється шляхом укладення публічного договору-оферти оренди цифрового порта. Згідно з п.2.1 ст.2 договору-оферти, орендодавець надає орендарю в платне користування (оренду) цифровий порт (далі - ЦП), що являється частиною цифрової сітки, яка перебуває в користуванні орендодавця, без права передачі третім особам. Згідно з п.4.1.2 ст.4 договору-оферти, орендодавець зобов'язаний підтримувати ЦП в працездатному стані. Самостійно або з допомогою третіх осіб здійснювати дії, направлені на виявлення та усунення несправностей ЦП.

За допомогою орендованого цифрового порту здійснюється передавання, приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень буд-якого роду по радіо, проводових, оптичних та інших електромагнітних системах, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Таким чином, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в перевіряємому періоді здійснювалась господарська діяльність у сфері телекомунікацій (послуги з підключення до телекомунікаційної мережі кабельного телебачення та мережі інтернет, доступу до неї, послуги експлуатації телекомунікаційних мереж, виявлення та усунення технічних несправностей, які відповідно до ст.42 Закону України «Про телекомунікації» підлягають ліцензуванню (стор. 8-9 Акту перевірки).

У зв'язку із зазначеним, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України.

Також зафіксовано порушення вимог п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, оскільки з банківських виписок встановлено отримання ФОП ОСОБА_1 за період з 05.08.2013 по 30.09.2013 доходу від надання послуг від юридичної особи - неплатника єдиного податку (ТОВ «Ай ті фінанс»), - стор. 10 Акту перевірки.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване рішення №322/26-52-13-02-38 від 17.02.2017 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 291 Податкового кодексу України, (далі - ПК України), встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (п.291.2).

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3).

Не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп, за вимогами пп. 291.5.1 п. 291.5, суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють, зокрема, діяльність з надання послуг пошти (крім кур'єрської діяльності) та зв'язку (крім діяльності, що не підлягає ліцензуванню).

Позивач пояснив, що протягом періоду, що перевірявся, здійснював діяльність по здачі в оренду електронного обладнання - цифрових портів (що підтверджується відомостями Акту перевірки - стор.9). З договорів оренди цифрової кабельної мережі № 3816-ЖК від 15.11.2014, укладеного з ФОП ОСОБА_2, та № ОСТ-403-ТЕЛ від 01.08.2015, укладеного з ФОП ОСОБА_3, а також актів прийому-передачі мережі від 15.11.2014 та від 01.08.2015 відповідно, вбачається, що позивач орендував ділянки цифрової кабельної мережі та обладнання (оптиволоконні кабелі, телекомунікаційні коробки (сейфи), маршрутизатори та ін. технічне обладнання).

За договорами №3816-КДН від 15.11.2014 та №3816-КДН від 01.01.2015, укладеними ФОП ОСОБА_1 як замовником з ТОВ «Контент Делівері Нетворк» як виконавцем, останній зобов'язується здійснювати технічне обслуговування телекомунікаційної мережі, що включає в себе передбачені пп.2.1.1-2.1.7 вказаного договору зобов'язання. З актів приймання-передачі до зазначених договорів вбачається пооб'єктний перелік ділянок мережі, де виконавець здійснює свою діяльність, що відповідає ділянкам мережі, які були орендовані позивачем за договорами № 3816-ЖК від 15.11.2014 та № ОСТ-403-ТЕЛ від 01.08.2015.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності:

- діяльність у сфері телекомунікацій з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про телекомунікації", надання послуг у галузі криптографічного захисту інформації (крім послуг електронного цифрового підпису) та технічного захисту інформації, за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 та ч.7 ст.42 Закону України "Про телекомунікації", діяльність у сфері телекомунікацій здійснюється за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних ліцензій та/або дозволів.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності у сфері телекомунікацій:

1) надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку:

місцевого;

міжміського;

міжнародного;

2) надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв'язку:

місцевого;

міжміського;

міжнародного;

3) надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку;

4) надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

Отже, ч.7 ст.42 Закону України "Про телекомунікації" визначений вичерпний перелік видів діяльності у сфері телекомунікацій, які підлягають ліцензуванню.

Оскільки вид діяльності з надання послуг доступу до Інтернету та/або з технічного обслуговування та експлуатації власних телекомунаційних мереж, мереж ефірного теле- та радіомовлення, проводового радіомовлення, телемереж не входить до переліку видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, визначеному частиною сьомою статті 42 Закону України «Про телекомунікації», необхідність отримання ліцензії на вказаний вид діяльності відсутня (аналогічна позиція викладена у листі-роз'ясненні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації http://nkrzi.gov.ua/index.php?r=site/index&pg=61&language=uk).

Зважаючи на те, що відповідачем відповідно до первинних документів та з посиланням на них (договори із споживачами послуг, акти приймання-передачі наданих послуг) не встановлено надання позивачем передбачених ч.7 ст.42 Закону України "Про телекомунікації" послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж, які підлягають ліцензуванню, в той же час, послуги доступу до Інтернету та/або з технічного обслуговування та експлуатації власних телекомунаційних мереж, мереж ефірного теле- та радіомовлення, проводового радіомовлення, телемереж не входять до переліку видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, визначеному частиною сьомою статті 42 Закону України «Про телекомунікації», висновок ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про порушення позивачем вимог п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України є необґрунтованим та безпідставним.

Згідно з пп. 2 п 291.4 ст.294 ПК України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

- друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

З приводу встановленого перевіркою порушення вимог п 291.4 ст.294 ПК України щодо отримання доходу від юридичної особи - неплатника єдиного податку ТОВ «Ай ті фінанс», позивач пояснив, що був замовником послуг зазначеного підприємства з приймання платежів на його користь від інших осіб (через відокремлені підрозділи та програмно-технічні комплекси самообслуговування) з подальшим зарахуванням на його поточний розрахунковий рахунок.

Вказані пояснення підтверджуються долученою до матеріалів справи копією договору №13/10/14-139Т від 13.11.2014, укладеного між фінансовою компанією ТОВ «Ай ті фінанс» та ФОП ОСОБА_1, за п.1.1 п.1 якого останній доручає, а фінансова установа приймає на себе зобов'язання здійснювати на його користь дії: організовувати та здійснювати переказ коштів, внесених платником до фінансової установи на користь отримувача, фіксуючи надходження платежів з використанням програмного забезпечення, здатного виконувати облік та реєстрацію транзакцій; забезпечувати перерахування прийнятих з використанням програмного забезпечення транзакцій платежів на розрахункові рахунки отримувача у визначені строки.

Таким чином, позивачем послуги юридичній особі - неплатнику єдиного податку (ТОВ «Ай ті фінанс») не надавались, а відтак висновок контролюючого органу про порушення ФОП ОСОБА_1 п 291.4 ст.294 ПК України спростовано в ході судового розгляду справи.

Відповідно до п.п. 5, 9 пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

- у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

- у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення (п.299.11 ст.299 ПК України).

Враховуючи те, що в ході розгляду справи спростовано висновки ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.291.5 ст.291 та п. 291.4 ст.294 ПК України, підстави для анулювання його реєстрації платником єдиного податку з 01.10.2013 відсутні.

Тому, рішення №322/26-52-13-02-38 від 17.02.2017 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Разом з тим, визнання протиправними дій відповідача стосовно встановлення діяльності ФОП ОСОБА_1 по здачі в оренду електронного обладнання - цифрових портів (код виду економічної діяльності 77.39) як ліцензійного виду діяльності задоволенню не підлягають, оскільки вказане не є належним способом захисту прав позивача і діями, а є суб'єктивною оцінкою посадових осіб відповідача особливостей діяльності позивача та пов'язаних із такою діяльністю вимог законодавства України. Наслідком зафіксованих в Акті перевірки висновків відповідача щодо визнання діяльності ФОП ОСОБА_1 по здачі в оренду електронного обладнання - цифрових портів як ліцензійного виду діяльності є прийняття рішення №322/26-52-13-02-38 від 17.02.2017 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку, яке підлягає скасуванню, що є належним способом захисту порушених прав позивача.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідач, заперечуючи позов, в силу положень частини 2 статті 71 КАС України, не спростував доводи позивача і не довів відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, судовий збір присуджено на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

При цьому, суд враховує вимоги ст.4 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600 гривень.

Таким чином, належна до сплати сума судового збору за одну майнову вимогу становить 640 грн. Тому, присудженню на користь позивача підлягає вказана сума судового збору.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві №322/26-52-13-02-38 від 17.02.2017 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку визнати протиправним і скасувати.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_1) сплачений ним судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко