Справа № 576/2064/17
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГЛУХІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 576/2064/17

Провадження № 2-а/576/100/17

13.12.17 м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумскої області у складі:
головуючого судді Усенко Л.М.
при секретарі - Плотніковій О.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Горбачової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням. Крім того, посилається на те, що після досягнення 50-річного віку, у вересня 2017 року він звернувся до Глухівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років. Листом Глухівського ОУПФУ від 14.09.2017р. позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку з тим, що в наданому ним посвідченні учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС значиться ОСОБА_1 , а згідно паспорту ОСОБА_1 . Крім того, в наданих документах відсутня інформація щодо періоду участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, населеного пункту чи об`єкту та необхідний 15-річний страховий стаж. Однак, таку відмову позивач вважає незаконною та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ч.1 ст. 55 зазначеного Закону, починаючи з часу звернення за призначенням пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість від в.о. начальника Глухівського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області Ткаченко С.Л. надійшло заперечення на позов з вказівкою на те, що немає правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за нормами ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як ним не надано підтверджуючих документів про те, що приймаючи участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він пропрацював в зоні відчуження. ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, та для призначення йому пенсії надав архівну довідку від 30.04.2015 року № 179/1/5023 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, зі змісту якої вбачається відсутність даних щодо прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та даних щодо виїздів у зону відчуження. До того ж, деякі з копій документів з особової справи позивача містять розбіжності з його персональними даними, з періодом участі у ліквідації наслідків на ЧАЕС або некоректні дані. В той же час, у Новицького відсутній 15-річний страховий стаж, необхідний для призначення такої пенсії, тому вважає, що дії щодо відмови у призначенні йому пенсії були законними, і просить суд відмовити у задоволенні цього позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується відповідним дублікатом посвідченням серії НОМЕР_1 , який видано 04 травня 2017 р. Сумською обласною державною адміністрацією (а.с. 6).

Із відмітки у військовому квитку (серія НОМЕР_2 ) позивач з 02 травня 1986 р. по 10 травня 1986 р. приймав участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПР від 25 червня 1986 року № 665 195 вказаний період зараховується до трудового стажу і стажу, який дає право на пільгову пенсію по Списку № 1 в трикратному розмірі (а.с. 13).

Згідно довідки військового комісара Глухівсько - Ямпільського від 02.07.2015 року за № 2610 ОСОБА_1 , 1966 року народження, був призваний на спецзбори і дійсно приймав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02 травня 1986 року по 10 травня 1986 року при в/ч НОМЕР_3 (а.с.14).

Листом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_4 підтверджується факт участі в ліквідації Чорнобильської аварії ОСОБА_1 , який згідно запису військового квитка з 02 травня 1987 року по 10 травня 1986 року приймав участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.15).
Із довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 28 грудня 1992 року № 358 вбачається, що в наказі частини №99 ухвалено: „полагать убывшим 1 мая 1986 года рядового ОСОБА_1 в г. Днепропетровск, в/ч НОМЕР_5 для последующего убытия в район ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС. Основание: распоряжение командира в/ч 68869 от 04.05.86г.. В наказі частини №105 від 13.05.1986р. сказано: „полагать прибывшим 13 мая 1986 года рядового ОСОБА_1 из района ликвидации последствий аварии на ЧАЭС. Основание: командировочное предписание №200 (а.с.16).

На підставі вище зазначеного, позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача (а.с.29), але рішенням від 05 вересня 2017 року № 70 в задоволенні його заяви відмовлено, про що було повідомлено позивача листом від 14.09.2017р. за №25/02/03-31 (а.с.20).

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду.

Дані правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 р.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 передбачено, що при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для засвідчення особливого статусу особи надається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Положеннями ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 20.01.1997 № 51 (далі Порядок).
Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Виходячи з вищевказаного, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А 2 категорії є документом, що підтверджує особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право таким особам користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.
Вказане посвідчення видається учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. незалежно від кількості робочих днів, а відтак саме посвідчення позивача підтверджує його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, хоча й не містить у періодів роботи в зоні відчуження.
При цьому основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), яке в силу п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус позивача як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає позивачеві право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.01.2013 у справі № К/9991/76144/12.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що оскільки позивач з 02 травня по 10 травня 1986 року працював на територіях радіоактивного забруднення, то наявні підстави для призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».
Разом з цим суд зауважує, що доводи відповідача з приводу помилок та інших недоліків у первинних документах не заслуговують на увагу, оскільки позивач об`єктивно позбавлений можливості надати виправлені документи, а надані ним докази на підтвердження періодів роботи відповідають вимогам ст. 70 КАС України, та приймаються судом як належні та допустимі докази.
З цих самих підстав не заслуговує на увагу позиція відповідача щодо непідтвердження останньому загального страхового стажу через помилки при заповненні трудової книжки у вигляді незазначення роботодавцем наказів про прийняття та звільнення з роботи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальні гарантії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Глухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальні гарантії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 05 вересня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2017 року.

Суддя