Справа № 2-а-1507/11
Суддя: Матвієнко В. М.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1507/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Матвієнко В. М.

при секретарі О.А. Павличенко

представника відповідача УПФ у Лубенському районі - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі про перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як інваліду війни ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубенському районі про перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як інваліду війни.

У позові вказав , що йому встановлена безтроково 2 група інвалідності по захворюванню , повязаному з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, в зв'язку з чим він являється інвалідом війни згідно ЗУ "Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту " від 22.10.1993 року з дня встановлення йому групи інвалідності , дату якого позивачем надано не було.

Позивач вважає, що йому, як інваліду війни повинно було нараховувати і виплачувати УПФ в Лубенському районі підвищення до пенсії починаючи з 01.01.2000 року згідно ст. 13 ЗУ "Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту " від 22.10.1993 року у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком. При зверненні до відповідача з заявою про перерахунок та виплату недонарахованого підвищення до пенсії йому було відмовлено і зазначено , що дане підвищення до пенсії йому виплачувалося в установленому розмірі з дня встановлення групи інвалідності в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком , розрахунковою величиною якої являлася сума в розмірі 19,91 грн. мінімальної пенсії за віком , передбачених постановою КМУ від 26.07.1996 року та постановою КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету". З даною відповіддю позивач не погоджується , вважає відмому УПФ України в Лубенському районі протиправною.

Позивач прохає суд поновити строк звернення до суду , визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі в перерахунку та виплаті недонарахованого підвищення до пенсії протиправною, зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі провести перерахунок та виплачувати на його користь недонараховане підвищення до пенсії як інваліду війни 2 групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2000 року у відповідності зі ст. 13 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням ст. 28 ЗУ « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про Державний бюджет України на відповідні роки», з урахуванням виплачених сум.

У судове засмідангня позивач не прибув, звернувшись до судудз письмовою заявою згідно якої прохає розглянути справу без нього, на своїх вимогах наполягає.

Представник відповідача УПФ Украни в Лубенському районі позовні вимоги не визнав, вважає, що підвищення до пенсії призначено та виплачується вірно відповідно до чинного законодавства,вимоги позивача є безпідставними, позивач пропустив 6 ти місячний строк зверення до суду.

Суд дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити .

Встановлено, що позивач, являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 ї категорії 2-гу групу інвалідності бестроково внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримував підвищення до пенсії, як інвалід війни 2 групи з 01.01.2000 року згідно ст. 13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту "від 22.10.1993 року в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком , розрахунковою величиною якої являлась сума - 19,91 грн. мінімальної пенсії за віком , передбачена постановою КМУ від 26.07.1996 року та постановою КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фівнансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" , з 01.01.2006 року з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту « і по даний час розмір підвищення до пенсії проводиться виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, а саме 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З розміром даної виплати позивач не погоджується так як дане підвищення не відповідає вимогам ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту "від 22.10.1993 року, оскільки виплата підвищення інваліду війни було значно зменшено після внесення змін до даного закону з 01.01.2006 року з 350% мінімальної пенсії за віком на 40% , що є порушення його конституційних прав. Позивач, вважаючи невірним нараховане йому підвищення до пенсії 31.01.2011 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому недонарахованого підвищення до пенсії в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2000 року у відповідності зі ст. 13 ЗУ " Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту "від 22.10.1993 року, в чому йому було відмовлено .

Суд вважає вимоги позивача в частині нарахування підвищення до пенсії за період з 01.01.2000 року по 01.01.2006 року безпідставними, оскільки позивач в своєму позові зазначає, що саме змінами в ЗУ «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» йому було зменшено розмір підвищення до пенсії з 350% до 40% , а отже до того часу невірність нарахування та виплат відповідачем даного підвищення до пенсії під сумнів в даному випадку не ставить, виплати проводились регулярно, позивач їх отримував в повному обсязі.

Що стосується вимог позивача нарахування та виплати ОСОБА_2 додаткового підвищення до пенсії в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність суд вважає за необхідне в цій частині позовних відмовити, оскільки з 01.01.2006 року положення ч.3 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» в редакції 1993 року вже не діяли.

Також суд звертає увагу на те що позивач пропустив сток звернення до суду з відповідними вимогами, оскільки зміни в законодавстві, рішення конституційного суду публікуються у офіційних виданнях та є відкритими для ознайомлення.

Позивач при подачі позов,у як і відповідач звільнені від оплати судового збору, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.2, 7, 9, 99, 100, 160 163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Лубенському районі про визнання дій неправомірними , перерахунок та виплату щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни відмовити.

Судові витрати щодо сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3