Справа № 428/7574/17
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/7574/17
Провадження №2-а/428/330/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до інспектора взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи вимоги тим , що 14.07.2017р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №843642 за порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а саме керуючи т/з Мазда СХ7, д.н. ВВ700СС, 14.07.2017р. о 13-20год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Гагаріна не виконала вимог дорожнього знаку 5.16 «рух по смугам», а саме здійснила рух прямо, де дозволявся тільки поворот ліворуч, чим порушила п.п. 8.4. (в) ПДР України. Позивач ОСОБА_2 вважає, що відповідач не дослідивши повно і обєктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача ОСОБА_2 та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці, внаслідок чого позивач ОСОБА_2 була позбавлена обєктивного та всебічного розгляду справи. Тому, ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до суду і просить суд скасувати постанову серії БР №843642 від 14.07.2017р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що14.07.2017р. приблизно о 13-20год. позивач ОСОБА_2 керувала транспортним засобом по вул. Гагаріна в м. Сєвєродонецьк Луганської області навпроти ТЦ «Джаз». ОСОБА_2 було зупинено працівниками патрульної поліції по вул. Гагаріна навпроти кінотеатру «Современнік». По вищевказаній вулиці на даній ділянці дороги відсутня дорожня розмітка, двополосний рух в одному напрямку. ОСОБА_2 перед перехрестям з пр. Радянським їхала посередині, близько лівої сторони притримуючись правої сторони руху. Позивач ОСОБА_2 не згодна зі складенням відносно неї постанови про адміністративне правопорушення з огляду на те, що вона рухалась на зелене світло світлофору. Оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута всупереч вимогам чинного законодавства України безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення, то позивач ОСОБА_2 була позбавлена можливості захисту своїх прав. Крім того, оскаржувана постанова була складена за відсутності ОСОБА_2. Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач інспектор взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмове заперечення та вказала прохання про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, а сторонами не оскаржується що інспектором взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 постановою серії БР №843642 від 14.07.2017р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, до позивача ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. оскільки ним о 13-20год. було встановлено порушення вимог п. 8.4(в) ПДР України, а саме ОСОБА_2, керуючи т/з Мазда СХ7, д.н. НОМЕР_1, 30.06.2017р. о 10год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Гагаріна, не виконала вимог дорожнього знаку 5.10 «рух по смугам».

З фотоматеріалів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що в м. Сєвєродонецьку Луганської області по вул. Гагаріна, навпроти ТЦ «Джаз», перед перехрестям з пр. Радянським є двополосний рух в одному напрямку. Перед вищевказаним перехрестям встановлений світлофор, дорожня розмітка відсутня, та встановлений дорожній знак 5.10 «рух по смугам» - з лівої полоси руху дозволено тільки прямо, а з правої полоси рух дозволений тільки праворуч, що відображено на а.с.8, 10,11.

З відеозапису файлів, записаних на dvd-r диску Verbatim, що знаходиться в матеріалах справи та відтворених у судовому засіданні суду першої інстанції, судом встановлено, що з відеозаписів «», «» вбачається, що 14.07.2017р. о 13-15год. працівниками патрульної поліції у тому числі інспектором взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 було встановлено порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України, а саме т/з Мазда СХ7, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2. При цьому, сама ОСОБА_2 на вищевказаних відеозаписах факт свого керування вищевказаним транспортним засобом визнає, також пояснює, що вона їхала на зелене світло світлофора, дорожнього знаку не бачила, оскільки ніколи у даному місці не їздила. Вона їхала у середньому ряду і здійснила рух прямо.

На підставі встановлених обставин суд вбачає, що ОСОБА_3 мала право для застосування поліцейських заходів, передбачених ст.30 ЗУ «Про Національну поліцію», одним яких є реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суд критично відноситься до обґрунтування позову позивачем ОСОБА_2 стосовно відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення та складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці вчинення правопорушення призвело до порушення процесуальних прав позивача, закріплених у ст.268, 271 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8.1, 8.2 8.4 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Дорожні знаки поділяються на групи, зокрема заборонні знаки,які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Пунктом 5 «Інформаційно-вказівні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугам", який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги та розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо знаки , установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Положеннями статті 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил користування засобами транспорту, у т.ч. передбачених ч. 1-3 ст.122 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З викладеного вбачається, що до компетенції Національної поліції віднесено розгляд справ, передбачених ч.1 ст.122 КпАП України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015р. № 1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція №1395), згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ч.4 ст.258КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містяться у р. III Інструкціі №1395, згідно до п.2 якого постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Згідно ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, сама ОСОБА_2 факт свого керування вищевказаним транспортним засобом визнає, також пояснює, що вона їхала на зелене світло світлофора, дорожнього знаку не бачила, оскільки ніколи у даному місці не їздила. Вона їхала у середньому ряду (при двополосному русі в одному напрямку) і здійснила рух прямо. Що також підтверджено представником позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні. Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, яка, з її слів, їхала у середньому ряду, по вул. Гагаріна м. Сєвєродонецьк Луганської області перед пр. Центральний, яка передбачає двополосний рух в одному напрямку, дійсно не виконала вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам» ПДР України. При цьому суд зауважує, що матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 не бачила цього дорожнього знаку, хоча наявність такого знаку підтверджена як фотоматеріалами, наданими позивачем, так і відеоматеріалами, наданими відповідачем. До того ж суд зауважує, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП та позивач ОСОБА_2 була ознайомлена з положеннями статей 307, 308, а також правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, правом, порядком та строками оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП, про що в постанові міститься її підпис.

За приписами КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем ОСОБА_2 належних та допустимих доказів правильності у відповідності до вимог ПДР руху транспортного засобу під її керуванням 14.07.2017р. приблизно о 13-20год. по вул. Гагаріна в м. Сєвєродонецьк Луганської області суду не надано. Крім того, суд критично відноситься до обґрунтування позивачем ОСОБА_2 відсутності в її діях порушень ПДР України та не компетенції дій патрульних поліцейських, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та рівність усіх перед законом.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем доведено вчинення позивачем ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КпАП України, а тому правомірно було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Повноваження поліції визначені у розділі IV Закону України «Про національну поліцію», згідно ст.23 якого, поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Наведені норми є спеціальними у спірних правовідносинах, а тому обставини, викладені позивачем ОСОБА_2 в обґрунтування свого адміністративного позову не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР №843642 від 14.07.2017р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу 1-ї роти 4го батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР №843642 від 14.07.2017р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя