Справа № 712/11484/17
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/789/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Мельник І.О.
з участю секретаря - Хоменко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що він, починаючи з 25.10.1981 по 17.02.1984, проходив військову службу, на підставі наказу заступника Міністра оборони СРСР № 231 від 27.09.1983 був звільнений з військової служби. В зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби позивач отримав ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 АЛВ № 617915 від 17.03.2014. Відповідно до виписки від 05.03.2014 з акту огляду медико-соціальної експертної комісії було встановлено безтерміново інвалідність ІІ-ї групи внаслідок поранення, ЗЧМТ, контузії і захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях. Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 346 від 10.02.2014 встановлено причинно-наслідковий зв`язком з виконанням обов`язку воєнної служби. На даний час ОСОБА_1 є єфрейтором у запасі і з 22.02.1984 у прийнятий на облік Черкаським обласним військовим комісаріатом. ОСОБА_1 14.01.2016 в порядку, передбаченому ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) іа спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (надалі - Порядок), звернувся із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності (з усіма передбаченими Порядком документами) до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України. В подальшому позивач неодноразово звертався до Черкаського ОВК та Міністерства оборони України, проте жодної відповіді не отримав. Позивач вважає вищезазначені дії відповідачів по ігноруванню його заяв протиправними, незаконними та такими, що порушують його права.
В судове засідання представник позивача за довіреністю Радзієвський Р.В. не з"явився, скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, додатково надав письмові пояснення, що його довіритель під час проходження військової служби отримав поранення, які не пов"язані з із вчиненням ним кримінального чи адміінстративного правопорушення, а отримані внаслідок реальних бойових дій.
Представник відповідача Черкаського обласного військового комісаріату Давиденко К.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшло заперечення на позов.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Судом встановлено, що Відповідно до ст. 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ніхто не вправі обмежуваї військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Правове регулювання відносин між державною і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-Х11 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-Х1І, норми Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 груддя 1991 року №2011-XII.
Однак основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-Х1І.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закону) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога). - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з ним Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 4 ч. 2. ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначаєгься і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно з ч. 1 ст. 16-2 Закону України одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями' та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) га спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого нрава.
Згідно з п. З Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Судом встановлено, про те, що ОСОБА_1 з 25.10.1981 по 17.02.1984 проходив військову службу, а на підставі наказу заступника Міністра оборони СРСР № 231 від 27.09.1983 був звільнений з військової служби та на даний час є єфрейтором у запасі і з 22.02.1984 у прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить військовий квіток НОМЕР_1 від 25.10.1981.
В зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби Позивач отримав ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 АЛВ №617915 від 17.03.2014. Відповідно до виписки від 05.03.2014 з акту огляду медико-соціальної експертної комісії було встановлено безтерміново інвалідність ІІ групи внаслідок поранення, ЗЧМТ, контузії і захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях.
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 346 від 10.02.2014 встановлено причинно-наслідковий зв`язком з виконанням обов`язку воєнної служби.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1- рп/99 (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до подій, факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце, отже, до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на 05.03.2014 - день встановлення позивачу інвалідності другої групи.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, моментом виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги є встановлення позивачу II групи інвалідності внаслідок поранення, контузіїта захворювань, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії - 05.03.2014 , і станом на 05.03.2014 діяв Порядок № 975.
Як вбачається з листа №11/П-5130 від 16.10.2015 Адміністрації Державної прикордонної служби України, позивач звертався до цього відомства з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону у зв`язку з встановленням позивачу у 2014 другої групи-інвалідності внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби в Республіці Афганістан.
За результатами розгляду відомством цієї заяви позивача було встановлено, що він дійсно у 1981-1984 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка входила до складу Прикордонних військ КДБ СРСР, та був звільнений з цієї частини в запас.
Згідно з п.2 Постанови КМУ від 02.01.1992 № 3 - Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР. Згідно постанови Указу Президента України 31.07.2003 №772/2003 «Про реорганізацію Державного комітету у справах охорони державного кордону України» реорганізовано Державний комітет у справах охорони державного кордону України в Адміністрацію Державної прикордонної служби України.
Жодним нормативно-правовим актом України не встановлено правонаступництва Прикордонних військ України або Державної прикордонної служби України після військових частин та підрозділів Прикордонних військ КДБ СРСР, які були дислоковані зі межами території України, зокрема, як вказано в Листі Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР. Виплата ж одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Відповідно до ч.6 ст.16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Положеннями абзацу 9 пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби га військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ га членам їхніх сімей, яки затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам. мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово- Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Тобто, для призначення військовослужбовцям пенсії до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба у прикордонних військах колишнього СРСР.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 у справі № 21-446а14 та від 21.04.2015 у справі №21-135а15.
Отже, для цілей соціального захисту військовослужбовці Прикордонних військ КДБ СРСР прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
У даному випадку позивач проходив строкову військову службу у військовій частині, яка входила до складу Прикордонних військ КДБ СРСР та був звільнений з останньої в запас.
При цьому, Прикордонні війська КДБ СРСР входили до складу Комітету державної безпеки СРСР та згідно зі ст.4 Закону СРСР від 12.10.1967 «Про загальний військовий обов`язок» та вважалися складовою частиною Збройних Сил СРСР в період з 1 вересня 1939 по 21 березня 1989.
Тобто, Державна прикордонна служба України не мала ніякого відношення до військової частини № НОМЕР_2 Прикордоних військ КДБ СРСР. в якій проходив військову службу позивач, оскільки ДПСУ не є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР.
Згідно з п. 17 Порядку - особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Таким чином, виходячи з системного аналізу вищевказаних правових норм та судової практики, саме на Міністерство оборони України, як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, в тому числі особам, які проходили військову службу у Прикордонних військах КДБ СРСР, у разі встановлення їм відповідної групи інвалідності.
Відповідно до п. 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-дениий строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової г рошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею. або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З урахування вимог п. 14 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплат, або через касу уповноваженого органу, тому вказаний нормативний акт чітко розмежовує повноваження уповноваженого органу (а саме військового комісаріату) та головного розпорядника бюджетних коштів ( Міністерство оборони України).
Таким чином, суд вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з не переданий заяви ОСОБА_1 та документів доданих до неї на виконаний Департаменту фінансів Міністерства оборони України, - є протиправними та такими, що грубо порушують п. 11, 13 Порядку та ст. 16 Закону.
Керуючись ст.ст.2, 3, 5 7, 9, 10, 72, 73, 77, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду питання з призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності II групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з 05.03.2014 року, відповідно до 10 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, та подати відповідні документи до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності 11 групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі встановленому законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.
Рішення може бути оскражена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Головуючий І.О.Мельник