Справа № 461/7081/17
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7081/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання рішення незаконним та нечинним , -

В С Т А Н О В И В :

ПФ НВП «Комтех-плюс» звернулося до суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, в якому просить визнати незаконним та нечинним у цілому рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.04.2017 року № 308 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 06.08.2004 року №817»

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалення 13.04.2017 року рішення №308, згідно із котрим, до додатку №2 рішення виконкому ЛМР від 06.08.2004 року №817 "Про Порядок надання місць для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами" були внесені зміни щодо розміру соціальної реклами є відвертим і неприхованим втручанням в господарську діяльність, що суперечить положенням п.4 ст.23 Господарського кодексу України

В судовому засіданні представник позивача ПФ НВП «Комтех-плюс» позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради у ході судового розгляду справи проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки вважає, що позовні вимоги Приватної фірми науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» до Виконавчого комітету Львівської міської ради є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вказує на те, що прийняте рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.04.2017 року №308 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 06.08.2004р. № 817 є законним та прийнятим в межах компетенції виконавчого комітету. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, а також розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що між Департаментом економічної політики ЛМР, КП «Адміністративно-технічне управління» та ПФ НВП «Комтех-плюс» укладено договір від 31.12.2009 року №01К-П/2010 «Про тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів».

ПФ НВП «Комтех-плюс», у відповідності до п.4.12 договору від 31.12.2009 року №01-К-П/2010, укладеного між позивачем та Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради, у добровільному порядку погодився, що розміщуватиме соціальну рекламу у межах 5% площі поверхонь рекламних засобів на рік. Тобто, для позивача 5% площ його рекламних засобів була максимальною межею його площ, котрі він зобов'язувався виділяти на соціальну рекламу.

Як стало відомо позивачу, Виконавчий комітет ЛМР 13.04.2017 року ухвалив рішення №308, згідно із котрим, до додатку №2 рішення виконкому від 06.08.2004 року №817 "Про порядок надання місць для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами" були внесені зміни, згідно із котрими: а) у п/п.3.6.9 п.3.6 слова "який не перевищує 5 відсотків на рік" замінено словами "не меншому ніж 5 відсотків на рік"; б) доповнено п/п.3.6.9 п.3.6 реченням наступного змісту: «У разі ненадання на письмову вимогу Оператора Розповсюджувачем зовнішньої реклами визначеного у цьому пункті обсягу площ поверхонь рекламних засобів для розміщення соціальної реклами Розповсюджувач зобов'язується оплатити Оператору за ненаданий обсяг площі подвійний розмір плати, розрахованої відповідно до цього Порядку за тарифом для рекламних конструкцій "просто неба" з врахуванням коефіцієнту для другої економіко-планувальної зони міста».

Згідно із п.1 ст.23 Господарського кодексу України, Органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб'єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

Тобто, з огляду на викладену вище норму права слідує, що відповідні органи місцевого самоврядування вправі здійснювати свою діяльність та видавати відповідні акти у випадках та в порядку, а також з питань, чітко передбачених законодавчими актами.

Підпунктом 13 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку належить, зокрема, надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право виконавчих комітетів місцевих рад вирішувати чи встановлювати будь-які квоти або обов'язкові розміри площ для розміщення соціальної реклами чинним Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено.

Більше того, в ст.12 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 року №270/96-ВР, котра регламентує питання соціальної реклами, також не передбачено право виконавчих комітетів місцевих рад вирішувати чи встановлювати будь-які квоти або обов'язкові розміри площ для розміщення соціальної реклами.

Крім цього, в Положенні про виконавчий комітет Львівської міської ради, затвердженому ухвалою Львівської міської ради від 21.06.2007 року №975 не передбачено право виконавчого комітету Львівської міської ради встановлювати будь-які квоти або обов'язкові розміри площ для розміщення соціальної реклами.

Оскільки законодавчими актами України не передбачено право виконавчих комітетів місцевих рад вирішувати чи встановлювати будь-які квоти або обов'язкові розміри площ для розміщення соціальної реклами, то і запровадження будь-яких плат, санкцій чи, фактично штрафних санкцій за невиконання таких обов'язкових розмірів, також є незаконним.

Пунктом 4 ст.12 Закону України "Про рекламу" обумовлено, що засоби масової інформації - розповсюджувачі реклами, діяльність яких повністю або частково фінансується з державного або місцевих бюджетів, зобов'язані розміщувати соціальну рекламу державних органів та органів місцевого самоврядування, громадських організацій безкоштовно в обсязі не менше 5 відсотків ефірного часу; друкованої площі, відведених для реклами.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо винесення рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.04.2017 року №308 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 06.08.2004р. №817» та наявність підстав для визнання протиправними.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виконавчий комітет Львівської міської ради не довів обґрунтованості свого рішення №308 від 13.04.2017 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 06.08.2004р. №817».

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ПФ НВП «Комтех-плюс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.04.2017 року № 308 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 06.08.2004 року № 817» незаконним.

Стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради на користь Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» 1600,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.