Справа № 814/1766/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2017 р. № 814/1766/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, вул. Садиба Сільська, 1, Казанка, Казанківський район, Миколаївська область, 56002
до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001
провизнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017р. № 58936-14, № 1933-13 від 30.10.17,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області форми Ф від 30.06.2017 №58936-14 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 8928,90 грн. та № 1933-13 від 30.10.2017, згідно з яким позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на нерухомість, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік до 9369,85 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що оскільки нежитлове приміщення використовується ним у власній сільськогосподарській діяльності, а відповідно до п. ж 266.2.2. п. 266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є обєктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відповідачем безпідставно визначено суму подакту на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою суду від 18.12.2017 закрито провадження щодо частини позовних вимог ОСОБА_1, а саме про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області форми Ф від 30.06.2017 №58936-14 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 8928,90 грн., на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, в письмових запереченнях вказав на правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення №1933-13 від 30.10.2017 на виконання вимог пп. 266.7.1, 266.7,2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, та визщначення фізичній особі ОСОБА_1 суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Дослідив матеріали справи, заслухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 належить на праві власності нежитлова будівля, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, вул. Садиба Сільська, 2.

Правове регулювання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки міститься в ст. 266 Податкового кодексу України, згідно пп. 266.1.1 п. 266.1 якої платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, які відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

База оподаткування обєктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.266.3.2 ПК України).

При цьому, за пп. 266.7.1., 266.7.2 наведеної статті обчислення суми податку з обєкта/обєктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

На підставі наведених норм ст. 266 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Миколаївській області винесено та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення № 58936-14 від 30.06.2017, яким ОСОБА_1 визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 8928,90 грн.

Позивач, скориставшись правом, наданим пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України, звернувся із заявою для проведення звірки даних щодо податку, нарахованого в податковому повідомленні-рішенні від 30.06.2017 №58936-14.

Листом від 31.10.2017 № 1363/М/14-29-13-01-07 Головне управління ДФС у Миколаївській області повідомило позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 №58936-14 та прийняття замість нього нового податкового повідомлення-рішення №1933-13 від 30.10.2017, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на нерухомість, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік до 9369,85 грн.

Ухвалою суду від 18.12.2017 позовну заяву в частині позовних вимог про про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 №58936-14 закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Щодо визначення ОСОБА_1 суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік в сумі 9369,85 грн. податковим повідомленням-рішенням №1933-13 від 30.10.2017, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. ж 266.2.2. п. 266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є обєктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Вказане нерухоме майно за по вул. Садиба Сільська, 2, отримане позивачем в якості майнового паю від КСП ім. Петровського, є свинарником, скаладється з двох приміщень та використовується для утримання, вирощування тварин, утвореного позивачем ФГ "Масляного".

Отже, нежитлове приміщення використовується позивачем у власній сільськогосподарській діяльності, а тому не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.235. ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання, не приймається судом.

У п.п.14.1.235. ст.14 ПК України зокрема визначено, що це визначення сільськогосподарського товаровиробника виключно для цілей глави 1 «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» розділу XIV цього Кодексу «Спеціальні податкові режими».

Питання податку на нерухомість визначається розділом XII «Податок на майно», а тому обмеження щодо визначення сільськогосподарського товаровиробника виключно як юридичної особи, у цьому випадку не повинно застосовуватись.

Фізична особа-підприємець, яка фактично займається сільськогосподарським виробництвом, безпосередньо використовує нежитловий обєкт у сільськогосподарській діяльності (вирощування та утримання тварин) не може бути дискримінована у звільненні цієї нерухомості від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в порівнянні з юридичною особою.

Позов задовольнити у повному обсязі, податкове повідомлення-рішення №1933-13 від 30.10.17 визнати протиправним та скасувати.

Сума сплаченого судового збору у відповідності з ст. 139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (вул. Садиба Сільська, 1,Казанка,Казанківський район, Миколаївська область,56002 , РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001 , ) задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Миколаївській області №1933-13 від 30.10.2017.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001 , ) на користь ОСОБА_1 (вул. Садиба Сільська, 1,Казанка,Казанківський район, Миколаївська область,56002 , РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення сладено 22.12.17