Справа № 171/143/17(2-а/171/64/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2017 рокусправа № 171/143/17(2-а/171/64/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельника В.В.

судді: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року про залишення позовної заяви без руху у справі № 171/143/17 (2-а/171/64/17) (суддя: Семенова Н.М.)

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Центрально-міського відділення поліції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, бездіяльність слідчого та уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення до ЄРДР та не проведення досудового розслідування.

У скарзі ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправну бездіяльність правоохоронців, щодо неналежного дотримання порядку, щодо не прийняття та не реєстрації заяви про вчинення злочину, відділенням поліції Центрально-Міського району м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області, щодо встановлених та передбачених Законом вимог згідно ст. 214 КПКУ з невідкладної за реєстрації та відповідного внесення відомостей до ЄРДР відповідних даних за його повідомленням від 28.10.2016 року, та умисного створення перепону та зловживання з не розпочатого відповідно досудового розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу декількох вчинених продавцями та правоохоронцями злочинів, передбачених ст.ст.190, 356, 364, 369-2 КК України;

- зобовязати слідчого, прокурора, як процесуального керівника або іншу уповноважену особу на прийняття та реєстрацію заяви про вчинені злочини, орган досудового слідства Центрально-Міського району м. Кривий Ріг та відповідного прокурора прокуратури в Дніпропетровській області відповідно до вимог до ст.24 КПК України, невідкладно зареєструвати та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні данні за його повідомленням від 28.10.2016 року, та розпочати відповідно судове розслідування у формі досудового слідства за вчинення протиправних дій, які мають ознаки складу декількох злочинів, передбаченого ст.ст.356, 364-369-2 КК України;

- зобовязати в даній справі визнати ОСОБА_1 потерпілою особою від скоєних злочинів та притягнути винних осіб до належної відповідальності;

- винести окрему ухвала та направити відповідне подання до керівництва Головного управління Національної поліції України та керівництва Генеральної прокуратури України порушивши питання відповідно до законодавства, в тому числі до нормативно правових актів та дисциплінарного статуту органів поліції України та Генеральної прокуратури України про накладення дисциплінарного стягнення та щодо організації службового розслідування та вжиття заходів дисциплінарного впливу до винних осіб з приводу влаштованої тяганини, зухвалої протиправної бездіяльності та зумисне вчинених протиправних дій, які однозначно суперечать законодавству;

- зобовязати керівництво Головного управління Національної поліції України та Генеральну прокуратуру України зясувати з яких особистих спонукань посадових осіб при виконанні службових обовязків, вчинено грубе порушення вимог законодавства, перевищення повноважень, не належне реагування поліціантів на вчинення зухвалого шахрайства, влаштовано безпідставну тяганину і чому належно до вимог Закону не проводиться досудове слідство;

- зобовязати належного слідчого, прокурора або іншу уповноважену особу на прийняття та реєстрацію заяви про вчинений злочин, орган досудового слідства відділенням поліції Центрально-Міського району м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області відповідно до вимог ст.214 КПК України невідкладно зареєструвати та внести до ЄРДС відповідні данні за його повідомленням (заявою) про вчинений злочин та розпочати відповідно досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року виділено вимоги за скаргою ОСОБА_1 на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в окреме провадження з огляду на необхідність розгляд даних вимог в порядку КАС України.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року скарги ОСОБА_1 залишено без руху з огляду на невідповідність приписам ст.. 106 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції, залишаючи без руху скаргу не зазначив, які саме недоліки допущені та яким чином їх слід усунути.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року залишено без руху з огляду на ненадання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також оригіналу документу про сплату судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що вимоги суду першої інстанції щодо надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів, є помилковими, адже такі вимоги стосуються субєктів владних повноважень. Крім того, Позивач є інвалідом ІІ групи, які звільнені від сплати судового збору за приписами Закону України «Про судовий збір», та оскаржив постанову у справі про адміністративне правопорушення, а тому за приписами ст. 288 КУпАП звільняється від сплати судового збору.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року залишено без руху з огляду на невідповідність приписам ст.. 106 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції, залишаючи без руху скаргу, не зазначив, які саме недоліки допущені та яким чином їх слід усунути.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року у справі № 171/143/17 (2-а/171/64/17) залишено без руху з огляду на не зазначення імені відповідача, посади і місця служби, а також адреси та засобів звязку. Крім того, відсутня постанова про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року у справі № 171/143/17 (2-а/171/64/17) та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що КУпАП не встановлює обовязкової форми та змісту скарги. Зауважено, що суд першої інстанції неодноразово залишав без руху його скаргу, а відповідні ухвали у встановленому законом порядку скасовувались.

Позивач та Відповідач, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників Позивача та Відповідача та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без руху адміністративний позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не зазначено імені відповідача, посади і місця служби, а також адреси та засобів звязку, не додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення. Зауважено, що усунути недоліки апеляційної скарги можливо шляхом надання до суду адміністративного позову з зазначенням сторін по справі, вказавши ім'я відповідача, посаду і місце служби посадової чи службової особи, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про витребування доказів; про виклик свідків тощо; зазначити перелік документів та інших матеріалів, що додаються на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів, надати до позову його копії та копії всіх документів, що приєднуються до нього, відповідно до кількості відповідачів.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з ухвалою суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. 1, 2 ст. 106 КАС України (в редакції, що діяла на момент подання адміністративного позову) у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не зобов'язано позивача, при пред'явленні позову, надати саме оригінали постанови по справі про адміністративне правопорушення, як того фактично вимагав суд першої інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень КАС України, в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду та винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (ст. 106, ч. 2 ст.71 КАС України), на фізичну особу не може бути покладено обовязок надання відповідних доказів на підтвердження заявлених вимог, остання зобовязана лише зазначити обставини та здійснити посилання на відповідні докази, а обовязок доказування правомірності прийнятого рішення, як і надання такого рішення має здійснювати субєкт владних повноважень.

Крім того, відповідно до приписів ч. 2 ст. 69, п. п. 3, 4, 5 ч. 4 ст. 111, ст. 138 КАС України, в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду та винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, саме під час попереднього засідання, в разі його проведення, так і в процесі судового розгляду справи, суд має можливість визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору, та зясовує, які докази слід дослідити для всебічного та обєктивного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що подана позивачем скарга містить найменування відповідача, його поштову адресу та засоби звязку, викладені позовні вимоги та викладено обставини, якими позивач їх обґрунтовує.

Таким чином, заявлений позов містить в собі усі необхідні вимоги, які пред'являються до адміністративного позову, а відтак суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без руху, порушивши при цьому норми процесуального права.

Щодо необхідності конкретизувати позовні вимоги, про що також зазначено в оскаржуваній ухвалі, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що виходячи зі змісту ст. ст. 105, 106 КАС України (в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваної ухвали) визначення змісту позовних вимог та викладення обставин, якими вони обґрунтовуються, є виключною прерогативою позивача. При цьому, суд першої інстанції при розгляді справи не позбавлений права уточнити позовні вимоги, з урахуванням приписів ст. ст. 111, 135, 137 КАС України (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду та винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції), а відповідно вимоги останнього щодо конкретизації позовних вимог є такими, що не ґрунтуються на приписах Закону.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що за приписами ст. 6 КАС України (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду та винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та необхідність захисту права Позивача на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо необхідності залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 - невірним, оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року у справі № 171/143/17 (2-а/171/64/17) - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 310, 312, 315, 317,320, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року у справі № 171/143/17 (2-а/171/64/17) - скасувати.

Справу № 171/143/17 (2-а/171/64/17) - направити до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 грудня 2017 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 26 грудня 2017 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов