Справа № 221/3742/17
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді

при секретарі

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій відповідача при розгляді заяви про перерахунок пенсії за вислугу років та зобовязання здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону Укрїни «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789- ХІІ

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в якому просить суд визнати протиправними дії Першотравенського обєднаного управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 5 листопада 1991 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції ЗУ від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, (що діяла станом на вересень 2002 року) на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-1925 від 13 грудня 2016 року про заробітну плату, зобов»язати Першотравенське обєднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної їй пенсії за вислугою років у зв»язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов КМУ № 505 від 31.05.2012 р., № 763 від 30.09.2015 р. та № 1013 від 09.12.2015 р., згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, що діяла станом на вересень 2002 року з розрахунку 90% від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Донецької області № 18-57-1925 від 13.12.2016 року, без обмежень граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії, з урахуванням індексу інфляції,через несвоєчасний перерахунок пенсії, стягнути на її користь з відповідача сплачений судовий збір.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 01.11.2014 року вона перебуває на обліку у Першотравенському обєднанному управлінні ПФУ Дніпропетровської області, як особа переміщена з зони АТО і отримувач пенсії, призначеної їй у вересні 2002 році на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ управлінням ПФУ у Ленінському районі м.Донецька за вислугу років безстроково у розмірі 90% від загальної суми заробітної плати. Про що свідчить відмітка у пенсійному посвідченні серії АВ №009918 від 05.09.2002 року,

Згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ розмір пенсії з 2002 року по 2015 рік їй перераховувався 90% у звязку зі збільшенням заробітку , у звязку зі звільненням з посади у квітні 2015 року. Останній перерахунок пенсії відповідачем здійснено згідно постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016року по справі №221/3061/15а, який підтвердив право позивачки на перерахунок пенсії з розрахунку 90% чинної заробітної плати, з урахуванням позиціїї Верховного суду України з цього питання, висловленого у постановах від 10.12.2013 року(справа №21-348а13) та від 17.12.2013 року (справа №21-445а13) .

30 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України видано постанову № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505», якою затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено у п.3, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 року підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Пунктом 6 Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 грудня 2015 року.

Отже на підставі зазначених постанов Кабінету Міністрів України у неї, як у пенсіонера органів прокуратури, виникло законне право на черговий перерахунок пенсії з 01.12.2015 року, про що вона дізналася з запізненням через втрату зв»язків з колегами тільки в грудні 2016 року. За підтвердженням інформації про підвищення посадових окладів працівникам прокуратури з грудня 2015 року вона звернулась за особистою консультацією з питання перерахунку пенсій прокурорам до Першотравенського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області, де їй підтвердили, що Кабінетом Міністрів України видані вищевказані постанови, посадові оклади збільшені, але пенсії за ними не перераховуються.

16.12.2016 року позивачка письмово через відділення пошти звернулася до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку та надіслала отриману особисто в прокуратурі Донецької області довідку № 18-57-1925 від 13.12.2016 року про підвищення заробітної плати на посаді прокурора, з якої їй призначалася пенсія у 2002 році, відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року та №1013 від 09.12.2015 року. Для своєчасного надання їй відповіді відповідачем замовним листом за місцем перебування позивачки у м.Волноваха, вона до заяви долучила особисто підписаний на свою адресу маркований конверт.

Відповідачем заява позивачки з довідкою про перерахунок пенсії отримана 23.12.2016 року(вхідний № 3261/18 від 23.12.2016 року), що підтверджує копія листівки про отримання рекомендованої кореспонденції уповноваженою особою.

Відповідачем 13.01.2017 року,згідно штемпелю поштового відділення на конверті, позивачці надано відповідь № Р-2 датовану 05.01.2017 року на її заяву від 15.12.2016 року , у якій зазначено, що в проведенні перерахунку пенсії згідно довідки прокуратури Донецької області № 18-57-1925від 13.12.2016 року їй відмовлено.

Свою письмову відмову відповідач необґрунтовано мотивував тим, що « відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України « Про внесння змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання ) призначаються відповідно Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України).

Підстави як для призначення, так і для перерахунку пенсій працівникам прокуратури у Законі України «Про прокуратуру» 1991 року були визначені єдиною статтею 50-1. У редакції статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», чинній до 01 січня 2015 року, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників. Однак, з 01 січня 2015 року відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. пункт 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року викладено у новій редакції. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Аналогічний порядок встановлено і приписами ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 року, однак протягом 2015 року та 11 місяців 2016 року Кабінетом Міністрів України таких нормативно-правових актів, які б визначали умови, за настанням яких органам Пенсійного фонду України можливо було б здійснювати перерахунок раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, не приймалося. Керуючись п.3 ч2 Закону України « Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року ч.20ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 року рішенням комісії по розгляду питань пов»язаних з призначенням(перерахунком) та виплатою пенсій від 03.01.2017 року, Вам було відмовлено в проведенні перерахунку, як працівнику прокуратури».

Позивачка вважає, що дії відповідача, тобто Першотравенського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо відмови їй у перерахунку пенсії, виходячи з розміру 90% від суми заробітної плати, що зазначена у наданій нею довідці, з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, слід визнати неправомірними і такими, що суперечать ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-Х11, Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійнї системи»(Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) у п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого законодавцем встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Тобто відповідачем порушені її гарантовані Конституцією України соціальні права на пенсійне забезпечення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-Х11, яка діяла під час призначення пенсії.

Суддею винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію якої направлено відповідачу, позивачу. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження отримав, суду не надав свої заперечення проти позову.

Позивачка належним чином повідомлена про час розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надав 13.12.2017 року заперечення проти позову.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено і з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивачка з 05 вересня 2002 року є отримувачем пенсії за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України « Про прокуратуру» № 1789-Х11 в розмірі 90% від суми чинної місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці на які нараховуються страхові внески.(Єдиний внесок).

З 01.11.2014 року вона перебуває на обліку у Першотравенському обєднанному управлінні ПФУ Дніпропетровської області, де тимчасово зареєстрована, як особа переміщена з зони АТО, постійно зареєстрована у м.Донецьку, де не може реалізувати своє право на судовий захист через проведення АТО, потребує додаткових заходів захисту. Згідно ст.19ч.2 КАС держава гарантує своїм громадянам право на судовий захист не тільки за місцем своєї реєстрації, а і місцем перебування, або знаходження.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи позовні вимоги позивача по суті суд приходить до наступного:

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури визначено приписами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У відповідності до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року внесено зміни, зокрема до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали.

Також, Законом № 3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивачки права на пенсію, було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день призначення пенсії. Отже, статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, було регламентовано її право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.На час звернення позивачки із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено в редакції Закону України N 76-VIII від 28.12.2014: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, відповідно до пп. 1 п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури на момент виникнення спірних правовідносин регулюється правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII.

Згідно ч. ч. 13, 20 ст. 86 вказаного Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання вказаних змін не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії. Право на перерахунок пенсії надано позивачці з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Так, статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Принцип соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні,соціальні і культурні права 1966 року, Європейській соціальній хартії (переглянутій) у 1996 році, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) у 1996 році - держава зобов»язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для ії поступового посилення,тощо.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України видокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 09.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Іlchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивачки на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Доводи пенсійного органу,викладені у листі-відповіді позивачці про те, що станом на дату звернення позивачки із заявою про перерахунок її пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (далі - Постанова № 1013).

Відповідно до п. 3 ч. 1 Постанови №1013 у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено, в тому числі, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, відповідач повинен був перерахувати позивачці пенсію, згідно довідки прокуратури Донецької області №18-57-1925 від 13 грудня 2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку. У відповідності до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З огляду на дану норму, вважаю, що підставою для перерахунку пенсії позивачці, є подання до Першотравенського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відповідної заяви з усіма необхідними документами.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перерахунок пенсії направлена позивачкою поштою 16.12.2016,отримана відповідачем 23.12.2016 року. Згідно з «Порядком подання та оформлення документів для призначення(перерахунку пенсій» затвердженого постановою правління ПФУ № 13-1 від 07.07.2014 року, якщо заява посилається поштою(крім випадків призначення(поновлення)пенсій) - днем звернення за пенсією вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви».У данному випадку позивачкою документі здані до поштового відділення м.Волновахи 16.12.2016 року. Тобто днем звернення слід рахувати -16.12.2016 року. Суд приходить до правового висновку, що позивачка має право на виплату недоотриманої пенсії за 12 місяців, які передують її зверненню до відповідача - тобто з 01 січня 2016 року.

Відтак, пенсія позивачці підлягає перерахунку з 01.01.2016 року, це право закріплене у ст.50-1 Закону України « Про прокуратуру»1991 року . Частиною 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивачки права на пенсію, було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Суд при вирішенні вимог позивача про застосування індексів інфляції за порушення строків виплати належної пенсії виходить з положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» у відповідності з яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати(далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у тому числі і пенсії.

Вирішуючи питання про застосування індексу інфляції до недоотриманої суми пенсіі через відмову у її перерахунку, яка призвела до несвоєчасної доплати пенсії за 12 місяців і у подальшому виплату пенсії позивачці з меншого заробітку, суд вважає, що з лютого 2017 року недоотримана сума пенсії підлягає виплаті з урахуванням індексу інфляції в Україні.

Частиною 1 ст.94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, вважаю, що понесені позивачкою витрати на сплату судового збору в розмірі 640 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Першотравенського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 64 Конституції України, ст.1-4,6-9,18,42ч2,71,72,94,99,128ч.4,159-163, 183-2,ч.1ст.244-2 КАС України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, Європейською конвенцією про захист прав і основних свобод людини,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 5 листопада 1991 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Першотравенського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Донецької області про заробітну плату №18-57-1925 від 13.12.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону Украини «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 5 листопада 1991 року.

Зобов»язати Першотравенське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»№ 1789-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Донецької області від 13 грудня 2016 року № 18-57-1925, виходячи з розрахунку у розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою з якої сплачені страхові внески , єдиний внесок ( 9270 гр 20коп. х 90% = 8343гр18коп.), без обмежень граничного розміру пенсії. Виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з урахуванням раніше проведених виплат, розрахувавши недоотриманий дохід з урахуванням індексу інфляції з лютого 2017 року за порушення строків виплати пенсії.

Стягнути з Першотравенського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачені нею судові витрати у розмірі 640 гривень.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо постанову було постановлено за відсутності сторони, яка не була присутня при її проголошенні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду апеляційним судом.

Постанова надрукована у нарадчій кімнаті в одному примірнику.Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи в архиві райсуду.

Суддя Є.І.Мохов