Справа № 810/3483/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року № 810/3483/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ТОВ «Агроком» до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців КП «Центр розвитку інвестицій Васильківського району» ОСОБА_1 про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Агроком» з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати неправомірними дії державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців КП «Центр розвитку інвестицій Васильківського району» ОСОБА_1 щодо відмови у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Агроком», зобовязати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців КП «Центр розвитку інвестицій Васильківського району» ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Агроком».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач, відмовляючи у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Агроком», порушив ч. 3 ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», оскільки у повідомленні про відмову у проведенні державної реєстрації не міститься конкретної норми законодавства із зазначенням що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також не зазначено, який саме пункт чи стаття поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечує.

Відповідач до судового засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити та розглядати справу за його відсутності.

На підставі ст. 126, 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Протоколом Загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Агроком» від 03 жовтня 2017 № 03/10 внесено зміни до статуту Товариства, а саме, шляхом виключення з статуту п. 17.9.19 та викладення пункту 18.7 у наступній редакції «Директор від імені Товариства здійснює розпорядження майном та грошовими коштами Товариства, а саме, вправі передавати в оренду, надавати в заставу, іпотеку, управління, в статутний фонд чи відчужувати будь-яким іншим способом майно Товариства».

Позивачем 05.10.2017 подано відповідачу для реєстрації відповідних змін до статуту товариства наступні документи:

- реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- рішення про внесення змін до установчих документів (нотаріальна засвідчена копія);

- нову редакцію установчих документів;

- копію квитанції;

- документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи.

Відповідачем 05.10.2017 року направлено на адресу позивача повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації з посиланням на п. 5 ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань».

Позивач, вважаючи дане повідомлення відповідача неправомірним, звернувся до суду з даним позовом.

Так, відповідно до порядку денного протоколу Загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Агроком» від 03.10.2017 № 03/10 року третім питанням було внесення змін до статуту в частині повноважень виконавчого органу, а саме: виключення з статуту п. 17.9.19 та викладення пункту 18.7 у наступній редакції «Директор від імені Товариства здійснює розпорядження майном та грошовими коштами Товариства, а саме, вправі передавати в оренду, надавати в заставу, іпотеку, управління, в статутний фонд чи відчужувати будь-яким іншим способом майно Товариства».

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу поняття "майно товариства" узагальнює всі види майна і майнових прав цього суб'єкта права.

Згідно ч. 1 ст. 139 Господарського Кодексу майном визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Джерела формування майна товариства, що є його власністю, визначені ч. 1 ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" та статутом Товариства, згідно чого товариство є власником:

а) майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного капіталу;

б) продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності;

в) одержаних доходів;

г) іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Крім вкладів, товариство виступає власником й іншого майна, яке, на відміну від статутного капіталу, називається власним капіталом товариства. Це продукція, вироблена в результаті господарської діяльності товариства; доходи, одержані від господарської діяльності товариства; інше майно, набуте товариством на підставах, не заборонених законом (доходи від продажу акцій, облігацій; кредити банків, інвестиції під державні контракти, надходження від пожертвувань тощо).

Майно господарського товариства поділяється на фонди - передбачені нормами права види або частини майна товариства відповідно до їхнього цільового призначення. Кожен фонд має певний правовий режим.

До майнових прав учасника товариства належать такі права:

брати участь у розподілі прибутків товариства;

одержувати частину прибутку товариства (в акціонерному товаристві - дивіденди);

отримувати частину вартості майна товариства у разі його ліквідації. Ця частина має бути пропорційною вартості частки (акцій), що належать учаснику;

розпоряджатися часткою (акціями): продавати, передавати, відчужувати іншим способом у порядку, визначеному чинним законодавством та установчими документами товариства;

купувати частку (її частину) у разі відступлення учасником товариства (додатково випущені акції - в акціонерному товаристві).

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про господарські товариства», ст. 145 Цивільного кодексу України та ст. 17 статуту ТОВ «Агроком», вказано до виключної компетенції загальних зборів учасників належить зміна розміру статутного капіталу, прийом до Товариства нових учасників, вирішення питань про придбання Товариством частки Учасника, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства.

Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства» дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства.

Отже, повноваження про відчуження майна товариства не може відноситися до компетенції Виконавчого органу товариства, а мають розглядатися та прийматися Загальними зборами учасників.

Також відповідно до п. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Згідно порядку денного протоколу Загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Агроком» від 03.10.2017 № 03/10 року третім питанням було внесення змін до статуту частині повноважень виконавчого органу.

За третє питання проголосувало 70% - за, 30% - проти, отже менше 3/4 голосів. Таким чином, рішення по третьому питання в силу ст. 98 ЦК України вважається не прийнятим.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення звязку з юридичною особою;

3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські обєднання, політичні партії;

4) документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення відповідно до статуту громадського формування про внесення змін до Єдиного державного реєстру, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське формування;

5) відомості про керівні органи громадського формування (імя, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби звязку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;

6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, повязаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта або розподільчого балансу - у разі внесення змін, повязаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, повязаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи;

11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування.

Згідно п. 1 ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» підстави для відмови у державній реєстрації:

1) документи подано особою, яка не має на це повноважень;

2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;

3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у звязку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи;

4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку;

5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;

6) документи суперечать статуту громадського формування;

7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;

8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону;

9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, повязаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації повинно містити посилання на конкретну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також повинно бути зазначено, який саме пункт чи стаття поданого заявником документа (статуту, протоколу тощо) не відповідає нормам законодавства.

Відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, а також відмова у державній реєстрації (легалізації) професійної спілки, її організації або обєднання не допускається.

Відмова у державній реєстрації здійснюється протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації, крім вихідних та святкових днів.

Відмова у державній реєстрації громадських формувань здійснюється у строки, встановлені статтею 26 цього Закону.

Повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення субєкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації розміщуються на порталі електронних сервісів у день відмови у державній реєстрації.

У разі відмови у державній реєстрації документи, подані для державної реєстрації (крім документа про сплату адміністративного збору), повертаються (видаються, надсилаються поштовим відправленням) заявнику не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від заявника заяви про їх повернення.

Після усунення причин, що були підставою для відмови у державній реєстрації, заявник може повторно подати документи для державної реєстрації.

Отже, відповідач, приймаючи повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації, діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому неправомірних дій відповідача щодо відмови у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Агроком» не вбачається .

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається на обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, повязаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.