Справа № 804/5302/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 рокусправа № 804/5302/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чумака С. Ю.,

судді: Шальєвої В.А. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача та третьої особи Пухлій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у справі № 804/5302/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, третя особа: Новомосковська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 38811-13 від 30.06.2017 року, яким їй визначено грошове зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік в розмірі 25 тисяч гривень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 на праві власності належить легковий автомобіль марки AUDI модель Q7, 3,0 дизель, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

30.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № 38811-13, яким ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 тисяч гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, згідно якого статтею 267 Податкового кодексу України запроваджено транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" № 1791-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, було внесено зміни до Податкового кодексу України, у зв'язку з чим пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції і встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.01.2017 становить 3 200 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році є автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) і середньоринкова вартість яких станом на 1 січня 2017 року становить понад 1 200 000 гривень.

Базою оподаткування, відповідно до п.п. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК, є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з положеннями п. 267.4 ст. 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.п. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

На виконання підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України постановою Кабінету Міністрів України за № 66 від 18.02.2016 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка відповідно до пункту 1 встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі Методика).

Згідно з пунктом 2 Методики в редакції станом на 1 січня 2017 року, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого затвердженого постановою КМУ від 10 квітня 2013 № 403, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Згідно з пунктом 12 Методики, коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі, коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Таким чином, і Методика, і Порядок № 403 станом на 1 січня 2017 року, тобто на момент визначення об'єкта оподаткування транспортним податком на 2017 рік при визначенні середньо ринкової вартості автомобіля передбачали врахування коефіцієнту коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу.

Відповідно ж до додатку № 2 до Порядку № 403 нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів становить 27 тисяч кілометрів.

Зі змісту акту передавання-приймання автомобіля позивача для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, виданого ПП «Титансервіс», пробіг автомобіля станом на 15.06.2017 становив 102 тисячі кілометрів, що, враховуючи рік випуску 2016, значно перевищує нормативний середньорічний пробіг, і за приписами пункту 12 Методики зазначена обставина повинна мати своїм наслідком зменшення середньоринкової вартості.

Згідно з пунктом 14 Методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

Так, відповідачем надано до суду розрахунок вартості транспортного засобу виконаний на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.09.2017 року з врахуванням марки, модної, типу пального, зазначено об'єм двигуна 3,0 та року випуску і згідно якого вартість автомобіля становить 1 245 375,4 грн. (а.с. 25).

Позивачем наданий суду аналогічний розрахунок станом на 21.09.2017, згідно з яким без врахування типу пального середньоринкова вартість її автомобіля становить 1 164 435,02 грн, тобто менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте вказані розрахунки здійснені під час дії чинної Методики в редакції постанови КМУ від 21 червня 2017 року № 428, яка не передбачає врахування пробігу автомобіля при визначенні середньоринкової вартості автомобіля, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів у справі.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи, що вартість автомобіля становить близько 1 200 000 гривень, з метою точного встановлення, чи є автомобіль позивача об'єктом оподаткування, зобов'язував представника відповідача надати розрахунок середньоринкової вартості автомобіля позивача саме станом на 1 січня 2017 року, тобто на момент визначення цього автомобіля як об'єкта оподаткування, і відповідно до Методики, що діяла на вказану дату, проте такий розрахунок суду наданий не був.

Таким чином, відповідачем не надано до суду належного доказу на підтвердження середньоринкової вартості транспортного засобу.

Отже, з врахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, що належний позивачу транспортний засіб є об'єктом оподаткування, а тому оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Повний текст складений 11 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у справі № 804/5302/17 скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.06.2017 року № 38811-13 про визначення ОСОБА_3 податкового зобов'язання за платежем "Транспортний податок з фізичних осіб" в розмірі 25 тисяч гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1344 грн. (одна тисяча чотириста сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області .

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: І.В. Юрко