Справа № 237/5354/17
Суддя: Сметаняк О. Я.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 237/5354/17
Номер провадження 2-а/237/192/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.17 року м. Курахове

Мар'їнського району Донецької області

Суддя Марїнського районного суду Донецької області Сметаняк О.Я., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Марїнського районного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, індетифікаційний код юридичної особи 22014014, яка полягає у невиплаті, починаючи з 01.10.2017 року, пенсії ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1;

-зобовязати Марїнське районне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, індетифікаційний код юридичної особи 22014014, поновити виплату пенсії з 01.10.2017 року ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 негайно після проголошення судового рішення;

-зобовязати Марїнське районне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, індетифікайний код юридичної особи: 22014014, виплатити заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, яка виникла з 01.10.2017 року, негайно після проголошення судового рішення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 18.11.1992 року здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № 25818. З березня 2015 року перебуває на обліку, як пенсіонер, в УПФУ Марїнського району Донецької області, як отримувач пенсії. В жовтні 2017 року відповідачем припинено виплату пенсії належної позивачу.

Позивач звернувся до відповідача з питанням виплати належної йому пенсії та рішенням від 03.11.2017 року за № 37843 УПФУ в Марїнському районі Донецької області їй було повідомлено про відмову в подовженні виплати пенсії. Рішення вмотивовано з посиланням на положення Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» в якій зазначив, що призначення пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої у відповідності до Порядку № 509 від 01.10.2014 року та для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно надати зазначену довідку (а.с. 13).

Представник відповідача в запереченнях на позов просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

В письмових запереченнях на позов відповідач посилався на положення Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» в якій зазначив, що призначення пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої у відповідності до Порядку № 509 від 01.10.2014 року та для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно надати зазначену довідку. Разом із тим відповідач зазначив, що у звязку із відсутністю позивача в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, управлінням встановлено факт відсутності останнього в зазначеній базі, тому йому було призупинено виплату пенсії.

В запереченнях на позов, відповідачем зазначено, що в останнє позивач отримував пенсію за вересень 2017 року у розмірі 1553,22 грн. Також відповідачем не спростовується обставина того, що позивач відмовився від довідки внутрішньо перемішеної особи та не є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 20-24).

Ухвалою від 01.12.2017 року, відповідно до ст. 183-2 КАС України, відкрито скорочене провадження по справі.

У відповідності до п. 10 Перехідних Положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набули чинності 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, тому суд розглядає справу на підставі положень ст. 261, п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України у письмовому провадженні.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини в межах предмету доказування зазначає наступне.

Як вбачається з паспорту громадянина України серії ВС № 199357, пенсійного посвідчення серії за № 25818 від 25.11.1992 року позивач є особою пенсійного віку отримує пенсію за віком (а.с. 10-11).

З довідки від 07.04.2015 року про взяття на облік особи за № НОМЕР_2 вбачається, що місцем перебування позивача з 05.07.2014 року є село Новоукраїнка Марїнського району Донецької області (а.с.12)

З паспорту вбачається, що місцем реєстрації позивача є квартира АДРЕСА_1 з 21.07.2017 року (а.с. 11 зв.).

З рішення УПФУ в Марїнському районі Донецької області від 03.11.2017 року за № 3784 позивачу відмовлено в подовженні виплати пенсії з посиланням на положення Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним» в якій зазначено, що призначення пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої у відповідності до Порядку № 509 від 01.10.2014 року та для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно надати зазначену довідку. Разом із тим відповідач зазначив, що у звязку із відсутністю позивача в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, управлінням встановлено факт відсутності останнього в зазначеній базі, тому йому було призупинено виплату пенсії (а.с. 13, 20-24).

Судом застосовується законодавство на час виникнення правовідносин.

Спірним у справі є законність рішення відповідача щодо відмови у продовженні виплати пенсії позивачеві у звязку з відсутністю довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, яка скасована за заявою позивача у звязку із відмовою від статусу внутрішньо переселеної особи.

Положеннями ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно із ч. 1 ст. 47 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У ст. 49 цього Закону зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

З копії паспорта позивача встановлено, що позивач з 21.07.2017 року року зареєстрований за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.07.2017 року (а.с. 11 зв.).

Суд зазначає, що вищезазначений запис про реєстрацію внесений уповноваженим органом у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 2 закону України «Про свободу пересування та вільний вібір місця проживання в України» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення/ призупинення виплати пенсії, як отримання статусу внутрішньо переміщеної особи після відмови позивача від зазначеного статусу та реєстрації постійного місця проживання за новою адресою.

Відтак суд вважає неприйнятним доводи відповідача щодо посилання на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року за № 1706-VII та Постанов КМУ № 365 від 08.06.2016 року, № 509 від 01.10.2014 року, оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Суд також зазначає, що визначення статусу внутрішньо переміщеної особи не входить до компетенції відповідача.

Крім того, судом з заперечень відповідача встановлено, що виплату пенсії позивачу призупинено та в останнє виплата пенсії була проведена у вересні 2017 року (а.с. 24).

В своїх позовних вимогах позивач просить визнати протиправною бездіяльність Марїнського районного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, яка полягає у невиплаті, починаючи з 01.10.2017 року, пенсії позивачу, зобовязати Марїнське районне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, поновити виплату пенсії з 01.10.2017 року позивачу негайно після проголошення судового рішення та зобовязати Марїнське районне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, виплатити заборгованість по виплаті пенсії, яка виникла з 01.10.2017 року, негайно після проголошення судового рішення.

Проте, предметом оскарження є не бездіяльність відповідача, а рішення, яким позивачу відмовлено в подовженні виплати пенсії і ця обставина встановлена судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ за № 3784 від 03.11.2017 року.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання Марїнського районного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, поновити виплату пенсії з 01.10.2017 року негайно після проголошення судового рішення та зобовязати Марїнське районне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, виплатити заборгованість по виплаті пенсії, яка виникла з 01.10.2017 року, негайно після проголошення судового рішення, суд зазначає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги про поновлення виплати пенсії негайно та сплати заборгованості по пенсійним виплатам негайно, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки законом передбачено порядок оскарження рішень суду та порядок набрання законної сили судовим рішенням.

Поряд із цим суд вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту права на пенсію та в порядку передбаченому з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України прийняти рішення про присудження виплати пенсій з Державного бюджету України - у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо розподілу судових виплат, суд зазначає наступне у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору, відтак судові витрати в розмірі 640 гривень по справі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Марїнському районі Донецької області (85600, місто Марїнка, вул. Заводська, 24, ) в розмірі 640 гривень на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. 47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV, ст. ст. 2, 5, 6-9, 121-123, 139, 242-246, 255, 262-263, 371 КАС України, суддя, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити - частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Марїнському районі Донецької області від 03.11.2017 року за № 3784 про відмову в подовженні виплат пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, починаючи з 01.10.2017 року,

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Марїнському районі Донецької області (), поновити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, виплату пенсії та виплатити заборгованість по пенсії починаючи з 01.10.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути на користь держави судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Марїнському районі Донецької області (85600, місто Марїнка, вул. Заводська, 24, ) в розмірі 640 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення КАС України» до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 22.12.2017 року.

Суддя О.Я. Сметаняк

Дата документу 22.12.2017