Справа № 569/5684/17
Суддя: Тимощук О.Я.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5684/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора по ОДДЗ батальйону № 4 УПП у м. Львові старшого лейтенанта поліції Пилип»як Романа Степановича про скасування постанови серії АР № 548474 про адміністративне правопорушення від 23 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львів про скасування постанови серії АР № 548474 від 23.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ОДДЗ батальйону № 4 УПП у м. Львові старшим лейтенантом поліції Пилип»як Романом Степановичем про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 23.01.2017 постановою серії АР № 548474 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Згідно постанови, 23.01.2017 о 10 год. 10 хв., позивач керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Чоп 492 км не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», а саме перетнув її, чим порушив вимогу дорожнього знаку п. 8.5.1 ПДР.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля та не дотримався вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, оскільки щодо нього відповідачем в той же час була винесена інша постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, позбавив його можливості скористатись своїми правами, порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. 03.10.2017 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідач - інспектор по ОДДЗ батальйону № 4 УПП у м. Львів старший лейтенант поліції Пилип»як Роман Степанович в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть учать у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 548474 від 23.01.2017 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Чоп 492 км, здійснив перетин білої суцільної лінії 1.1 «Вузька суцільна лінія», за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно постанови серії АР № 548474 від 23.01.2017 року, винесеної інспектором по ОДДЗ батальйону № 4 УПП у м. Львів старшим лейтенантом поліції Пилип»як Р.С. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Зокрема, розмітка 1.1 «Вузька суцільна лінія» - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Незважаючи на вимоги КУпАП, відповідачем не представлено суду жодних достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором у постанові обставин, та спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього, а також не представлено доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення ним вимог дорожньої розмітки.

Окрім цього судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не було враховано вищезазначених вимог закону, оскаржувана постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на докази, передбачені ст. 251 КУпАП, із наданням їх правової оцінки та обставини визначені у ст. 280 КУпАП, тобто не має мотивування.

Крім того відповідно до вимог пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову, піддавши ОСОБА_1 адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху, адже наявні у справі докази, зокрема, постанова не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього у своєму позові ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі, однак суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься до компетенції органу, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, тобто вирішується органом, що виносить таку постанову, а не при оскарженні постанови в адміністративному порядку. До компетенції суду не входить вирішення питання про закриття провадження у справі при розгляді відповідно до вимог ст. 171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а вимога позивача щодо закриття провадження в справі - задоволенню не підлягає, оскільки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України даний спір являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення та не є справою про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 121, 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 128, 158, 159, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора по ОДДЗ батальйону № 4 УПП у м. Львові старшого лейтенанта поліції Пилип»як Романа Степановича про скасування постанови серії АР № 548474 про адміністративне правопорушення від 23 січня 2017 року - задовольнити.

Постанову серії АР № 548474 від 23 січня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором по ОДДЗ батальйону № 4 УПП у м. Львові старшим лейтенантом поліції Пилип»як Романом Степановичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - визнати неправомірною та скасувати.

В частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Тимощук О.Я.