Справа № 266/643/17
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/643/17
Провадження№ 2-а/266/88/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Сараєва І.А., за участі секретаря Рухман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 06.02.2017 року відносно нього інспектором взводу ЗС ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Конюховим В.П. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 958934, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначений штраф у розмірі 425 гривень. Відповідно до вказаної постанови, нібито, він 06.02.2017 року о 13.20 годині, в м. Маріуполі по вул. Володарське шосе, керуючи автомобілем Хюндай, р/н НОМЕР_1, не був пристебнутий ременем безпеки та не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 в, 2.1г, ПДР України. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, тому що при накладенні адміністративного стягнення не врахований характер скоєного правопорушення, не встановлені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступень провини, майнове положення, обставини, які пом'якшують чи обтяжують провину. А також зауважила той факт, що відповідачем не надані докази того, що дійсно правопорушення мало місце. Просив визнати незаконною скасувати вказану постанову серії АР № 958934 від 06.02.2017 року.

В судове засідання позивач не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просила їх задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Представник Головного Управління Національної поліції в Донецькій області у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 958934 від 06.02.2017 року, ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ст. 126 КУпАП та призначений штраф у розмірі 425 гривень. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1, 06.02.2017 року о 13.20 годині, в м. Маріуполі по вул. Володарське шосе, керуючи автомобілем Хюндай, р/н НОМЕР_1, не був пристебнутий ременем безпеки та не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 в, 2.1г, ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП під час накладення стягнення повинен бути врахований характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступень провини, майнове положення, обставини, що пом'якшують чи отягчаючи відповідальність.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В своєму позові позивач зазначив, що не визнає вину, так як мав при собі договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та був пристебнутий ременем безпеки під час руху, проте доказів на підтвердження того, що має договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не надав,

Таким чином, приведені позивачем доводи в обґрунтування позовних вимог, суд вважає не спроможними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Ствердження позивача про відсутність в його діях складу правопорушення, суд також вважає безпідставними та не доведеними.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи в суді, на виконання вимог ст.71 КАС України, відповідач довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п. п. 2.3 в, 2.1г ПДР України, пояснення позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення об'єктивно спростував доказами.

Будь-яких переконливих доводів та доказів в їх обґрунтування, які б ставили під сумнів справжність викладених фактів в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності суду не надано.

У зв'язку з викладеним, підстав для задоволення адміністративного позову про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП, у суду не має, а тому у його задоволенні суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10-12, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 958934 від 06.02.2017 року - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя: Сараєв І. А.