Справа № 826/3661/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2017 року 09:47 № 826/3661/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

про визнання протиправними дій, скасування рішень

за участю представників сторін:

позивач: не прибув

представник позивача: не прибув

представник відповідача: ОСОБА_10

Відповідно до частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18.12.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), а саме реєстрації заяв, реєстраційний номер № 18693787 і №18693897 від 22.09.2016 року про відкликання заяв ОСОБА_1 № 18650168 та № 18650261 від 20.09.2016 року; скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), а саме, реєстрацію заяв реєстраційний номер № 18693787 і №18693897 від 22.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що ані довіреність від 24 червня 2015 року, ані довіреність від 12.08.2015 року, яка були видані Позивачем на ім'я ОСОБА_5 посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, не надавали повноважень ОСОБА_5 для представництва інтересів Позивача у нотаріуса, державного реєстратора та вчиняти дії щодо державної реєстрації прав пов'язаних з поданням заяв на реєстрацію та їх відкликання, Відповідач здійснив державну реєстрацію прав та вчинив протиправні дії щодо відкликання заяв Позивача чим порушив його законні права та інтереси.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та надав суду письмові заперечення на позовну заяву.

В обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що останнім у відповідності до вимог чинного законодавства вчинено оскаржувані дії щодо відкликання поданих Позивачем заяв, всі необхідні документи для цього надано уповноваженим представником Позивача, а тому у Відповідача відсутні підстави для відмови у відкликанні заяв.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 24 червня 2015 року між ОСОБА_1 (Позичальник), з однієї сторони та ОСОБА_7 (Позикодавець), з іншої сторони укладено Договір позики (надалі - Договір позики).

У відповідності до п. 1 Договору позики, Позичальник, ОСОБА_1, позичив (взяв у борг) у Позикодавця суму в розмірі 538142,50 (п'ятсот тридцять вісім тисяч сто сорок дві) гривні (п'ятдесят) копійок, що на день укладання цього Договору за курсом Національного банку України становить еквівалент 25000 (двадцять п'ять тисяч) доларів США 00 центів.

На забезпечення виконання основного зобов'язання між Позивачем та Позичальником, 24 червня 2015 року укладено іпотечний договір (надалі - Іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу ОСОБА_6

Відповідно до пункту 2.1. розділу II Іпотечного договору передано в Іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Квартира).

Між сторонами 12 серпня 2015 року внесено зміни до Договору позики, якими викладено пункт 1 Договору позики в новій редакції, та вказано, що Позичальник отримав від Позикодавця 1068577, 50 грн.

Окрім цього, Договором про внесення змін до Договору позики внесено зміни до п. 3 Договору позики, а саме: змінено строк повернення позики до дванадцятої години ранку 24 вересня 2015 року.

У зв'язку із внесенням змін до Договору позики між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6, яким внесено зміни та викладено параграф 1.1. розділу 1 в новій редакції та вказано те, що Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю позику в розмірі 1068577, 50 грн.

Позивач зазначає, що у зв'язку зі зміною реєстраційних даних представника Позикодавця ОСОБА_5, на прохання Позикодавця Позивачем видано довіреність на ім'я довіреної особи Позикодавця - ОСОБА_5, яку також посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим № 1053, для представництва інтересів в будь-яких державних, недержавних, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі у житлово-експлуатаційних конторах з приводу замовлення та втримання форми-3, довідок щодо відсутності/наявності заборгованості по комунальним платежам щодо квартири тощо.

Також, Позивач зазначає, що 06 квітня 2016 року останнім отримано за своєю адресою від Позикодавця конверт з повідомленням про вручення без будь-якого вкладення, після чого безуспішно намагався зв'язатись з Позичальником для отримання інформації щодо отриманого конверту.

Позивач зазначає, що 12 липня 2016 року йому стало відомо про те, що особа, якій він видав довіреність для представництва інтересів - ОСОБА_5, намагалась отримати від ССББ, на балансі якого перебуває будинок, в якому розташована квартира Позивача передана в іпотеку, довідку форми-3.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна інформаційну довідку від 13 липня 2016 року Позивачу стало відомо про перехід права власності на Квартиру до Іпотекодержателя, вчинене 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8

Позивач 19 липня 2016 року звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою щодо скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів стосовно нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Наказом Міністерства юстиції України від 19 вересня 2016 року № 2445/5 скасовано рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесеного на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 30 серпня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі, скасовано, зокрема, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 травня 2016 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, поновлено запис про іпотеку та обтяження.

Позивач 20 вересня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявами щодо припинення обтяження та іпотеки, щодо нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Заяви прийнята приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровані в реєстрі за 20 вересня 2016 року № 18650168 та № 18650261.

Приватним нотаріусом Київського міського -: нотаріального округу ОСОБА_2 21 вересня 2016 року, у зв'язку з тим, що Позивачем не було подано заяву від Іпотекодержателя про повне погашення заборгованості по Договору позики, розгляд заяв зупинено в порядку ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та винесено рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданих Позивачем.

Позивач зазначає, що йому стало відомо про можливість внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за договором Позики на депозит нотаріусу, він домовився з нотаріусом - ОСОБА_9 про те, що наступного дня - 22 вересня 2016 року він виконає таку дію, тобто внесе кошти на її депозит.

Наступного дня, 22 вересня 2016 року, Позивач прибувши до приватного нотаріуса ОСОБА_2 з метою внесення на депозит нотаріусу коштів в рахунок повернення боргу за Договором позики, дізнався від нотаріуса про те, що об 11-00 цього ж дня до неї звернулась представник Позивача - ОСОБА_5 з заявою про відкликання заяв Позивача про припинення обтяження та іпотеки зареєстрованих 20.09.2016 р. за реєстраційним номером 18650168 та 18650261 і для підтвердження своїх повноважень надала довіреність видану Позивачем 12 серпня 2015 року, яку посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6, за реєстровим № 1053.

На підставі отриманих документів нотаріусом ОСОБА_9 зареєстровано заяви ОСОБА_5 про відкликання заяв Позивача за реєстраційним номером 18693787 та 18693897, та відповідно, проведено державну реєстрацію прав, а саме вилучено записи, внесені на підставі заяв Позивача з реєстру.

Позивач вважає дії Відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, у зв'язку з чим підлягають скасуванню, а тому, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Частиною 1 ст. 2 Закону №1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (п. 1, 4 ч. 1 ст. 3 Закону №1952-IV).

Державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження (ст. 4 Закону № 1952-IV).

Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону №1952-IV Державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки

Державний реєстратор, в контексті приписів п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону №1952-IV Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок №1127).

Пунктом 6 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У відповідності до п. 16 Порядку №1127, заява може бути відкликана заявником у будь-який час до прийняття державним реєстратором рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації шляхом звернення заявника до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує відповідну заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав. За бажанням заявника відповідна заява може бути сформована та роздрукована у двох примірниках, один з яких після проставлення підписів заявником та особою, яка сформувала таку заяву, надається заявникові. Після проставлення заявником підпису на заяві уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник реєструє заяву в базі даних заяв. Моментом прийняття заяви вважається дата і час її реєстрації у базі даних заяв. Під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник відповідно до пункту 8 цього Порядку встановлює особу заявника та перевіряє обсяг його повноважень. За відсутності підстав для відмови у задоволенні заяви про відкликання раніше поданої заяви уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник невідкладно повертає заявникові оригінали або у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 9 цього Порядку, копії документів, поданих для державної реєстрації прав, а також документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. На раніше поданій заяві, що долучалася до документів, поданих для державної реєстрації прав, заявником в довільній формі зазначаються відомості про отримання документів в повному обсязі та проставляється власний підпис. Уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник під час повернення документів відповідно до пункту 8 цього Порядку встановлює особу заявника та перевіряє обсяг його повноважень, крім випадків, коли повернення документів здійснюється одночасно з поданням заяви про відкликання раніше поданої заяви. Заява, що долучалася до документів, поданих для державної реєстрації прав, з відповідними відомостями заявника про отримання документів у повному обсязі, заява про відкликання раніше поданої заяви, а також інші документи, що були отримані у паперовій формі державним реєстратором під час розгляду заяви та не підлягають поверненню заявнику, зберігаються суб'єктом державної реєстрації прав, нотаріусом протягом трьох років. Документи та/або відомості, сформовані державним реєстратором за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час розгляду заяви, зберігаються в електронній формі у цьому Реєстрі. За наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про відкликання раніше поданої заяви державний реєстратор приймає відповідне рішення. У задоволенні заяви про відкликання раніше поданої заяви може бути відмовлено у разі, коли: за результатами розгляду заяви державним реєстратором вже прийнято рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації; із заявою про відкликання раніше поданої заяви звернулася неналежна особа; заява не подавалася до відповідного суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріуса. У разі коли заявник за власним бажанням отримує рішення державного реєстратора щодо відмови у задоволенні заяви про відкликання раніше поданої заяви у паперовій формі особисто, уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник відповідно до пункту 8 цього Порядку встановлює особу заявника та перевіряє обсяг його повноважень.

Пунктом 8 Порядку №1127 передбачено, що під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник встановлює особу заявника за документом, що посвідчує таку особу. Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця. У разі вилучення у громадянина України паспорта громадянина України у зв'язку з отриманням дозволу для виїзду за кордон на постійне проживання документом, що посвідчує особу громадянина України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про постійне проживання за кордоном. Документом, що посвідчує особу, яка не досягла 16-річного віку, є свідоцтво про народження. Документом, що посвідчує посадову особу державного органу або органу місцевого самоврядування, є службове посвідчення. У разі подання заяви уповноваженою на те особою уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник перевіряє обсяг повноважень такої особи за документом, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за допомогою порталу електронних сервісів.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону №1952-IV заява про державну реєстрацію прав може бути відкликана до прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим Позивачем, останнім видано нотаріальну довіреність на представлення інтересів Позивача громадянці ОСОБА_5, видана 12 серпня 2015 р. терміном дії на три роки.

В матеріалах справи містяться копії матеріалів реєстраційної справи, з якої вбачається, що Відповідачу громад. ОСОБА_5 подано заяву про відкликання заяв Позивача за реєстраційним номером 18693787 та 18693897, копія паспорта, копія ідентифікаційного номера та довіреності.

Відповідач зазначає, що підчас розгляду поданих документів встановлено, що ОСОБА_5 діяла на підставі нотаріальної довіреності від 12 серпня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6, зареєстрована в реєстрі за №,1053, відповідно до якої вона діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1

У відповідності до ч. 7 ст. 44 Закону України «Про нотаріат», Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

Дійсність вищезазначеної довіреності перевірено Відповідачем у встановленому чинним законодавством України порядку у Єдиному реєстрі Довіреностей, нотаріальний бланк, на якому було викладено текс довіреності, також було перевірено належним чином, що підтверджується відповідними витягом та інформаційною довідкою, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з позовної заяви, на думку Позивача представником ОСОБА_5 вчинялися ряд протиправних дій, які на думку Позивача порушували його права.

На підставі ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема, закінчення строку довіреності, скасування довіреності особою, яка її видала, відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, може в будь-який час скасувати довіреність. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Суд звертає увагу, що згідно з витягу та інформаційної довідки довіреність, яка видана Позивачем громад. ОСОБА_5 не відкликана та є діючою, а отже Позивач не позбавлений права відкликати видану ним раніше довіреність.

Крім того, Позивач в позовній заяві зазначає, що в довіреності, яку ним видано ОСОБА_5 не передбачено вчинення від його імені реєстраційних дій, Суд не погоджується з даними твердженнями, оскільки довіреністю Позивач уповноважив ОСОБА_5 представляти інтереси (гр. Білорусії ОСОБА_1) в будь-яких державних, недержавних громадських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з правом подання заяв та інших документи щодо нерухомого майна квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З аналізу матеріалів справи та норм права вбачається, що Відповідач діяв у відповідності до законодавства, а отже підстав для визнання дій Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), а саме реєстрації заяв, реєстраційний номер № 18693787 і №18693897 від 22.09.2016 року про відкликання заяв ОСОБА_1 № 18650168 та № 18650261 від 20.09.2016 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, Суд звертає увагу, що під час розгляду справи Позивачем не надано суду рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), а саме реєстрацію заяв реєстраційний номер № 18693787 і №18693897 від 22.09.2016 року.

В частині позовних вимог щодо скасування рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), а саме реєстрацію заяв реєстраційний номер № 18693787 і №18693897 від 22.09.2016 року, Суд відмовляє, оскільки є похідними від вищезазначених вимог.

Суд звертає увагу Позивача, що останній не позбавлений права подати до Відповідача з заявами щодо припинення обтяження та іпотеки, щодо нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та надати докази погашення заборгованості по Договору позики.

Враховуючи викладене, Відповідачем прийнято рішення з урахуванням приписів чинного законодавства України, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук