Справа № 537/4531/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Маханьков О.В.
Суддя-доповідач: Ральченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 537/4531/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.11.2017, суддя Маханьков О.В., повний текст складено 10.11.17 по справі № 537/4531/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП Герко Антона Валентиновича третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчуці

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати незаконними дії поліцейського роти №4 УПП в м. Кременчуці ДПП капрала поліції Герко А.В. щодо складання постанови серії БР №228081 від 01.10.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн.; визнати протиправною та скасувати зазначену постанову, провадження по справі закрити.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.11.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

На підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 01.10.2017 року ОСОБА_2 близько 02 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом NISSAN, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці по проспекту Свободи, 11 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від пішохідного переходу, а саме 3 м., чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України.

Інспектором роти № 3 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капралом поліції Герко А.В. винесено постанову серії БР №228081 від 01.10.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, передбачених діючим законодавством України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п.15.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України від 10.10.2001 № 1306, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно з п.п. г) п. 15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За порушення правил зупинки передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподаткованих мінімумів громадян.

У ході судового розгляду справи встановлено здійснення позивачем зупинки ближче 10 м. від пішохідного переходу, що також підтверджується наявними у матеріалах справи відеозаписом адміністративного правопорушення ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів погоджується, що дії ОСОБА_2 підпадають під диспозицію ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення якої його і притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, колегією суддів не приймаються посилання позивача на те, що зупинка із порушенням Правил дорожнього руху України здійснена за вимогою поліцейських, з огляду на що відсутня вина з його боку, враховуючи наступне.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису правопорушення ОСОБА_2 вбачається, що під час руху від поліцейських на адресу позивача надійшла вимога зупинитись, однак це не є підставою порушення правил, оскільки позивач не був позбавлений можливості зупинитись у дозволеному місці з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України.

Також, слід вказати, що апеляційна скарга ОСОБА_2 містить посилання на інші обставини, якими він обґрунтовує відсутність вини з його боку у даному випадку. Зокрема, позивач наголошує, що під час руху пасажир, який знаходився на передньому сидінні автомобіля, активно жестикулював та потравив водію пальцем в око, через що ОСОБА_2 втратив можливість слідкувати за рухом та вимушений був зупинити транспортний засіб.

Такі обставини подій колегією суддів оцінюються критично, оскільки ні при оформлення правопорушення на місці, ні у суді першої інстанції про їх наявність позивачем не зазначалось, жодних доказів щодо останніх не надано.

Натомість факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_2 судовим розглядом підтверджено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №228081 від 01.10.2017 року відповідач діяв на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Отже, колегія суддів підтримує твердження суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, та у свою чергу правомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та законність дій відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.11.2017 по справі № 537/4531/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов