Справа № 2а-482/2010
Суддя: Свиненко М. Д.
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-482
2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року. Шосткинський міськрайсуд
Сумської області у складі : головуючого судді Свиненко М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Шосткинського міськрайсуду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації замість речового майна, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи тим, що з 03.11.1992 року по 01.12.2009 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині № НОМЕР_1 на посаді музиканта- концертмейстера.
Відповідно до частини 2 ст. 9-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей (Далі-Закон №2011-12) він має право на отримання грошової компенсації замість належних йому за нормами забезпечення предметів речового майна в розмірі вартості зазначених предметів.
Зазначає, що всупереч вимогам вказаного закону і порядку виплати грошової компенсації визначеного Кабінетом Міністрів України йому було відмовлено відповідачем у виплаті грошової компенсації за не отримане речове майно в період проходження ним військової служби за контрактом.
Таку відмову у виплаті грошової компенсації позивач вважає неправомірною, тому просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за речове майно 7710 грн. 50 коп.. слухати справу у його відсутність.
Відповідач позов не визнав, просить слухати справу у їх відсутність і в своїх запереченнях посилався на Закон України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів №1459-3 від 17.02.2000 року, яким призупинена дія ч. 2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями грошової компенсації замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України. Управління державної охорони та Головного управління Міністерства внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців). Вказаний Закон в частині зупинення зазначеної норми не визнаний неконституційним і підлягає обов`язковому виконанню на території України.
Крім того в своїх запереченнях зазначив, що військова частина № НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів відповідного рівня і вона здійснює видатки на платежі тільки в межах відповідних асигнувань, встановлених на поточний рік. Однак таких бюджетних асигнувань на виплату грошової компенсації за не отримане речове майно військовій частині № НОМЕР_1 не було передбачено, тому враховуючи зазначене, вважає свої дії цілком законними, а вимоги позивача не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, просить в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи та зібрані докази в сов окупності, дійшов до наступного.
Судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи і ніким не оспорюється, що з 03.11.1992 року ОСОБА_1 по 01.12.2009 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині № НОМЕР_1 на посаді музиканта-концертмейстера (а.с.4).
Згідно частини 2 ст. 9-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей позивачка має право на отримання грошової компенсації замість належних йому за нормами забезпечення предметів речового майна в розмірі вартості зазначених предметів.
ОСОБА_1 при звільненні було нарахована грошова компенсація за не отримане ним речове майно в сумі 7710 грн. 50 коп. (а.с.3,20,26).
На час виникнення спірних правовідносин діяло наступне законодавство.
Згідно частини 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції, що діяла до 01 січня 2007 року, оскільки Закон України від 03 листопада 2006 року №328-5 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і деяких інших осіб" набрав чинності 01 січня 2007 року) - військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Дію статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було призупинено в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України. Служби зовнішньої розвідки України. Державної прикордонної служби України. Управління державної охорони та Головного управління Міністерства внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців) згідно з Законом України від 17 лютого 2000 року №1459 „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів.
Законом України від 03 листопада 2006 року №328-5 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і деяких інших осіб, який набрав чинності 01 січня 2007 року, у Законі України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей статтю 9 викладено в новій редакції та Закон доповнено статтею 9-1 „Продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.
Згідно із пунктом 2 статті 9-1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 59 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-5 „Про державний бюджет України на 2007 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, зупинено на 2007 рік дію пункту 2 статті 9-1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей''.
Положення пункту 59 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-5 „Про державний бюджет України на 2007 рік не визнані Конституційним Судом України неконституційними.
Пунктом 67 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року №107-6 „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, пункт 2 статті 9-1 Закону №2011-12 виключено.
Положення пункту 67 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року №107-6 „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.
Відповідно до ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційними Судом України рішення про їх неконституційність.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин речове майно та грошова компенсація за речове майно були передбачені законодавством України в період з 10 січня 1992 року, тобто з моменту введення в дію Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до 11 березня 2000 року (дати набрання чинності Закону України від 17 лютого 2000 року №1459 „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів та з 22 травня 2008 року, тобто дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 22.05.2008 року, щодо неконституційності положень пункту 67 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року №107-6 „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".
Відповідно до довідки-розрахунку вартості речового майна на компенсацію прапорщика ОСОБА_1 (арматурної картки №553) наданої військовою частиною №3022. заборгованість належних предметів форменого одягу у військової частини перед позивачем склала 7710 грн. 50 коп. (а.с.26).
З цього виходить, що виплата грошової компенсації замість не отриманого речового май даних спірних правовідносинах діяла починаючи з 22 травня 2008 року, тому позовні вид підлягають частковому задоволенню саме з вказаної дати і по час звільнення позивача, а саме з 22.05.2008 року і по 01.12.2009 року в сумі 1515 гри. 58 коп. як зазначено в довідці №9/1 заборгованість належних предметів форменого одягу ОСОБА_1 (а.с.30).
Визнаючи спосіб, у який підлягає поновленню порушене право позивача на отримання грошової компенсації замість не отриманого речового майна, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 162 КАС України, зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплати грошової компенсації замість не отриманого речового майна в розмірі 1515 грн. 58 коп..
Виходячи з наведеного, з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не виконання з 22.05.2008 року приписів пункту 2 статті Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 ,.Про соціальний і правовий за; військовослужбовців та членів їх сімей', що призвело до порушення прав позивача на отримання 1515 грн. 58 коп. грошової компенсації замість не отриманих належних предметів форменого о, за період його служби з 22.05.2008 року по 01.12.2009 року.
Керуючись ст. ст. 8. 19, 46 Конституції України, пунктом 2 статті 9-1 Закону України від грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та член сімей , ст. ст. 8-11, 71, 94, 99-100, 160-163 КАС України-
ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не виконання приписів пункт статті 9-1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий за: військовослужбовців та членів їх сімей, щодо відмови ОСОБА_1 нарахуванні і виплаті 1515 грн. 58 коп. грошової компенсації замість не отриманих нале» предметів форменого одягу за період його служби з 22.05.2008 року по 01.12.2009 року.
Зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 1515 грн. 58 коп. - грошової компенсації замість не отриманих належних предметів форменого одягу за період його служби з 22.05.2008 року по 01.12.2009 року відповідно до пункту 2 статті 9-1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-12 „Про соціальний і правовий за; військовослужбовців та членів їх сімей.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного через Шосткинський міськрайсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постано повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України .
Постанова є оригіналом і виготовлена в нарадчій кімнаті.
Суддя Шосткинського
міськрайсуду: Свиненко М.Д.