Справа № 233/3849/17
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3849/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступними обставинами. Так, вона отримує пенсію за віком, розмір якої становить 1238,06 грн. Вважає бездіяльність відповідача в частині визначення розміру призначеної їй пенсії протиправною, та такою що порушує її конституційне право, а саме - встановлене ст. 46 Конституції України, згідно якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Тому також просила зобов'язати відповідача призначити їй пенсію з 01.01.2017 року у розмірі, не нижчому, ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність, відповідно до ст. 46 Конституції України, з виплатою недоотриманих з 01.01.2017 року сум.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з'явився, надав письмової заперечення у яких, посилається на приписи ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір пенсії позивачу визначено із врахуванням наявного страхового стажу позивачки 24 роки 01 місяць 07 днів (а.с.17-18).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та отримує пенсію за віком з 31.03.2007 року. 31 травня 2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо розміру призначеної їй пенсії. Листом Костянтинівського ОУПФУ від 10.07.2017 року № 15527/03/09-17 її було повідомлено про структуру та розмір пенсії, з урахуванням наявного страхового стажу 24 роки 01 місяць 07 днів, та яка становить 1238,06 грн. (а.с.4). Вказані обставини визнаються сторонами та додаткового доказування не потребують.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Відомості про наявність інших джерел доходів позивачки у справі відсутні. Тобто призначена ОСОБА_1 пенсія за віком є її основним джерелом існування.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» та Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить з 01.12.16 - 1247 грн.; з 01.05.17 - 1312 грн., що перевищує призначену позивачці пенсію.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі:

- коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом (пп.1 абз.3 п.2 Постанови),

- коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй (пп.2 абз.3 п.2 Постанови).

Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй .

Таким чином, призначення відповідачем пенсії позивачці у розмірі, нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність, суперечить наведеним нормам Конституції України, тобто є протиправною.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представником відповідача не доведена правомірність зменшення розміру пенсії позивачці з огляду на вищенаведені положення Конституції України.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки ухвалою суду від 15.08.2017 року позивачку було звільнено від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 6, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в частині нарахування ОСОБА_1 пенсії у розмірі, нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність.

Зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 січня 2017 року у розмірі, не нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, з виплатою недоотриманих з 01 січня 2017 року сум.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя