Справа № 335/12414/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01.10.2017,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01.10.2017, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до спірної постанови позивач 01.10.2017 о 21 годині 28 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 121 Вознесенівського району, здійснюючи рух, не вказав світловим покажчиком повороту відповідний напрямок руху, а також не предявив водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 9.2 «б», п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вказує, що Правила дорожнього руху він не порушував, оскільки рухався, виконуючи всі Правила дорожнього руху. Вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, вказує на чисельні порушення процедури провадження у справі про адміністративні правопорушення з боку відповідача. Просив визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 1 жовтня 2017 р. серії АР № 758689, прийняту інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя ДППУ України лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач інспектор роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заперечень на позов не надіслав.

Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ст. ст. 229, 205, 206 КАС України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження, без застосування технічних засобів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Притягнення до адміністративної відповідальності за порушення на транспорті, врегульовані главою 10 розділу ІІ Кодексу України про адміністративні правопорушення ( КУпАП), а провадження у справах про адміністративні правопорушення проводиться у відповідності до вимог, визначених у розділі ІV КУпАП. Вимоги, стосовно дій працівників поліції при виявленні адміністративного правопорушення визначені, окрім КУпАП, у Законі України «Про національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані на в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у постанові у справі про адміністративне правопорушення від 01.10.2017 серії БР № 758689, 01.10.2017 о 21 годині 28 хвилин, ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 121 Вознесенівського району, здійснюючи рух, не вказав світловим покажчиком повороту відповідний напрямок руху, а також не предявив водійське посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 9.2 «б», п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на правокерування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 9.2 «Б» Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В цей же час, позивач вказує у позовній заяві, що не порушував Правил дорожнього руху.

Проте, відповідач інспектор патрульної поліції роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя ДППУ України лейтенант поліції ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів, відповідно до яких суд міг би пересвідчитись, що вказаним доводам позивача була надана відповідна оцінка поліцейським при складанні спірної постанови.

Крім того, суд також звертає увагу, що в межах розгляду даної справи відповідач взагалі не надав жодного доказу правомірності прийнятої ним постанови, а також дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (зокрема, доказів розяснення прав особі, яка притягається до відповідальності, дослідження та оцінки усіх доказів по справі, заслуховування пояснень свідків події тощо).

Судом була надана сторонам можливість надати суду докази.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази обставин, на які він посилається в обґрунтування заявленого позову.

В силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимогиОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, з огляду на що задовольняє їх.

Таким чином, позов ОСОБА_1 суд задовольняє у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 5-11, 14, 15, 19, 31, 43, 59, 72-77, 79, 90, 94, 132, 140, 241-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 1 жовтня 2017 р. серії АР № 758689, прийняту інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя ДППУ України лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі, протягом 30 днів з дня отримання судовго рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.П. Соболєва