Справа № 816/1753/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1753/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33327082 від 03 січня 2017 року, номер запису про право власності: 18469929, дата, час державної реєстрації: 03 січня 2017 року 15:46:01 на 53/150 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: місто Полтава, вулиця Щорса (нова адреса: вулиця ОСОБА_3) будинок 10, на підставі рішення Київського районного суду міста Полтави № 552/3328/16-ц від 03 серпня 2016 року.

В обґрунтування вимог позивачем вказано, що під час державної реєстрації права власності на нерухоме майно державний реєстратор в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказав помилкові відомості щодо об`єкта нерухомого майна. Зокрема, ним зазначена інформація, яка суперечить правовстановлюючому документу - рішенню Київського районного суду м.Полтави у справі № 552/3328/16-ц від 03.08.2016 року, відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності на нежитлове приміщення в житловому будинку літера А-4, загальною площею 142,8 кв.м, а саме: коридор 38,8 кв.м, склад 7,8 кв.м, склад 6,0 кв.м, склад 7,1 кв.м, склад 75,5, кв.м, вхід в підвал 7,6 кв.м, за адресою: м. Полтава, вул. Василя Барки,10. Відповідно до правовстановлюючих документів, позивачу належить окреме нежитлове приміщення, тоді як державний реєстратор допустив помилку при вирахуванні частки і зареєстрував за нею право власності на 53/150 частки приміщення. Оскільки законодавством не передбачено іншого механізму виправлення помилки шляхом скасування запису як за рішенням суду, позивач звернулася з даним позовом. Виклавши відповідні доводи, позивач наполягала на необхідності скасувати таке рішення.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про проведення судового засідання без її участі /а.с. 57/.

Представник Виконавчого комітету Полтавської міської ради в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала. В своїх письмових поясненнях, наданих до суду, вказала на те, що Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради є самостійним структурним підрозділом Виконавчого комітету Полтавської міської ради, який має право внести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тільки на підставі рішення суду про скасування державної реєстрації прав.

У судовому засіданні, призначеному на 22.11.2017 року, представник відповідача надала пояснення, у якому наполягала на відсутності ознак протиправності у діях Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради. Не заперечувала проти тверджень позивача про те, що державним реєстратором була допущена помилка при визначенні частки власності ОСОБА_1 у ході проведення реєстраційної дії, вважала за можливе виправити допущену помилку, однак наполягала на відсутності підстав визнавати дії відповідача протиправними.

У судовому засіданні 22.11.2017 року суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали наданої нею реєстраційної справи на обєкт нерухомості у м.Полтава вул. Василя Барки, 10, ухвалив продовжити розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вказані норми, а також на частину 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про можливість розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03 серпня 2016 року у справі №552/3328/16-ц було визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нежитлове приміщення в житловому будинку літера А-4, загальною площею 142,8 кв.м, а саме: коридор 38,8 кв.м, склад 7,8 кв.м, склад 6,0 кв.м, склад 7,1 кв.м, склад 75,5, кв.м, вхід в підвал 7,6 кв.м, за адресою: м. Полтава, вул. Василя Барки,10.

ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради з метою здійснення державної реєстрації права власності на зазначене нежитлове приміщення.

Державний реєстратор Виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2016 року у справі №552/3328/16-ц 03 січня 2017 року здійснив державну реєстрацію права власності на 53/150 часток нежитлових приміщень, адреса: м. Полтава, вул. Василя Барки, 10, за ОСОБА_1, індексний номер рішення 33327082.

Вважаючи, що такі дії державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 містять суттєві помилки, позивач звернулась до суду з вимогою про його скасування.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952 -VІ (далі - Закон №1952-VІ).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону №1952-VІ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону №1952-VІ, право власності підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 статті 18 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до частини 5 статті 18 Закону №1952-VІ, заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону №1952-VІ, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2016 року у справі № 552/3328/16-ц, яке набрало законної сили 16 серпня 2016 року /а.с. 22-23/, за ОСОБА_1 було визнано право власності на нежитлове приміщення в житловому будинку літера А-4, загальною площею 142,8 кв.м, а саме: коридор 38,8 кв.м, склад 7,8 кв.м, склад 6,0 кв.м, склад 7,1 кв.м, склад 75,5, кв.м, вхід в підвал 7,6 кв.м, за адресою: м. Полтава, вул. Василя Барки,10.

Суд звертає увагу на те, що частка власності у рішенні суду не визначена, лише мається вказівка на приміщення, згідно плану будівлі, та їх площу.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради 03 січня 2017 року проведено на підставі рішення суду державну реєстрацію права власності на 53/150 часток нежитлових приміщень, адреса: м. Полтава, вул. Василя Барки, 10, за ОСОБА_1, індексний номер рішення 33327082.

З матеріалів справи та оглянутих у судовому засіданні матеріалів реєстраційної справи можливо зробити висновок, що вчиняючи спірну реєстраційну дію, державний реєстратор за відсутності вказівки у рішенні Київського районного у м.Полтаві суду від 03 серпня 2016 року на конкретний розмір частки власності ОСОБА_1 у нерухомому приміщенні намагався з урахуванням технічних даних самостійно вирахувати таку частку. Однак державним реєстратором при цьому не було враховано такого.

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.12.2009 року ОСОБА_1 було успадковано від ОСОБА_4 (батька) 53/600 частки нежитлового приміщення у м.Полтава вул. Щорса, 10 (а.с. 20-21).

На підставі договору дарування від 25.10.2010 року ОСОБА_1 отримала в дарунок від ОСОБА_5 53/150 частки нежитлового приміщення у м.Полтава вул. Щорса, 10 (а.с.24).

На підставі договору міни від 25.10.2010 року ОСОБА_1 отримала у власність 53/600 нежитлового приміщення у м.Полтава вул. Щорса, 10 ( а.с.26).

Рішенням Київського районного у м.Полтава суду від 03.08.2016 року було визнано право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення в житловому будинку літера А-4, загальною площею 142,8 кв.м, а саме: коридор 38,8 кв.м, склад 7,8 кв.м, склад 6,0 кв.м, склад 7,1 кв.м, склад 75,5, кв.м, вхід в підвал 7,6 кв.м. у м. Полтава, вул. Василя Барки,10. Загальна площа, згідно рішення, становить 142,8 кв.м. (а.с.22-23).

Дане рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на підставі правовстановлюючих документів, вказаних вище, отримала права на окремі частки даного приміщення, які в сукупній площі склали 142,8 кв. м., та при цьому судом було встановлено, що у 2013 року було проведено реконструкцію частини приміщень, внаслідок чого змінилася площа приміщення. Так як площа приміщень після реконструкції не відповідала сумі площ часток, на які отримала права позивач внаслідок правочинів, описаних вище, суд цивільної юрисдикції вважав за необхідне визнати за нею право власності на окреме приміщення А-4 загальною площею 142,8 кв.м., вказавши у судовому рішенні на складові елементи цього приміщення.

З матеріалів технічної інвентаризації, наявних у адміністративній справі, суд приходить до висновку, що нежитлове приміщення у будинку А-4 у м.Полтава вул.Щорса (ОСОБА_3), 10 є відокремленим та складається з приміщень, перерахованих у рішенні Київського районного у м.Полтава суду від 03.08.2016 року, загальною площею 142,8 кв.м.

Таким чином, суд знаходить доведеним твердження позивача про допущення державним реєстратором помилки при визначенні частки у розмірі 53/150 у нерухомому майні.

Враховуючи те, що державний реєстратор помилково здійснив реєстрацію права власності на частку в майні, а не на конкретну одиницю - нежитлове приміщення в житловому будинку літера А-4, загальною площею 142,8 кв.м., право на яке за позивачем визнане рішенням Київського районного суду м. Полтави, суд приходить до висновку, що ним порушений пункт 9 частини 1 статті 27 Закону №1952-VІ, відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду та відтак до висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача та необхідність виправлення такої помилки шляхом скасування відповідного реєстраційного запису.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1952-VІ, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність спору про право, а також те, що державним реєстратором помилково здійснена державна реєстрація права власності на 53/150 часток нежитлових приміщень, адреса: м. Полтава, вул. Василя Барки, 10, за ОСОБА_1, суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33327082 від 03 січня 2017 року, номер запису про право власності: 18469929, дата, час державної реєстрації: 03 січня 2017 року 15:46:01 на 53/150 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: місто Полтава, вулиця Щорса (нова адреса: вулиця ОСОБА_3) будинок 10, на підставі рішення Київського районного суду міста Полтави №552/3328/16-ц від 03 серпня 2016 року.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33327082 від 03 січня 2017 року, номер запису про право власності: 18469929, дата, час державної реєстрації: 03 січня 2017 року 15:46:01 на 53/150 часток нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: місто Полтава, вулиця Щорса (нова адреса: вулиця ОСОБА_3) будинок 10, на підставі рішення Київського районного суду міста Полтави № 552/3328/16-ц від 03 серпня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 645 грн. (шістсот сорок п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.С. Шевяков