Справа № 183/7032/16(2-а/183/51/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 183/7032/16(2-а/183/51/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Чепурнова Д.В. Мельника В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року у справі № 183/7032/16(2-а/183/51/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську, Інспектора поліції роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови у справі про адімністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з даним позовом, в якому просить: визнати дії інспектора лейтенанта поліції УПП у м. Дніпропетровськ роти №5 батальйону №3 ОСОБА_2 щодо винесення відносно нього Постанови серії ЕАА № 039714 від 11 грудня 2016 року неправомірними; визнати неправомірною та скасувати винесену 11 грудня 2016 року Постанову серії ЕАА № 039714 від 11 грудня 2016 року інспектором лейтенантом поліції УПП у м. Дніпропетровськ роти №5 батальйону №3 ОСОБА_2 щодо накладення за ст.122 ч.1 КУпАП стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановлено та як вбачається з постанови інспектора поліції роти № 5 батальйону № 3 УПП у м. Дніпропетровськ ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 039714 від 11 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, 11 грудня 2016 року о 13:14 год. по пр. Д.Яворницького, 125 водій ОСОБА_1В, керуючи транспортним засобом BMWХ5 32576КА, реєстраційний номер 32576КА не виконав вимоги знаку 3.21 чим порушив п.33 ПДР.

Слід зауважити, що відповідачем не надано суду доказів того, що позивач здійснив проїзд під знак 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 8.4в Правил дорожнього руху України. Поряд із цим, позивач вказує у позові, що він не порушував вимог п. 8.4 в Правил дорожнього руху України, не здійснював проїзд під проїзд під знак 3.21 «В'їзд заборонено».

Слід зауважити, що в оскаржуваній постанові відсутній підпис позивача щодо роз'яснення їй положень ст.ст.307, 308 КУпАП, прав, передбачених статтею 268 КУпАП, а також права, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1,у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обов'язок доказування покладається на суб'єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов'язкових норм КУпАП чи інших правил. Однак у даній справі при виявленні можливого адміністративного правопорушення належно його не зафіксовано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, чого Поліцейським не здійснено.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегіія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року у справі № 183/7032/16(2-а/183/51/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник