Справа № 761/36023/16-а
Суддя: Гуменюк А. І.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/82/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - Відповідач, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває у Відповідача на пенсійному обліку, починаючи із 01 вересня 2015 року та отримує пенсію відповідно до вимог статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 20.01.2005 року № 2377-І) у розмірі 90% грошового утримання старшого прокурора Військової прокуратури Центрального регіону України. Зауважує, що за минулий період йому неодноразово перераховувалася пенсія в розмірі 90% грошового утримання у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Вказує, що 15 вересня 2016 року він звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років з 03 серпня 2016 року у зв'язку з підвищенням грошового утримання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та виплату йому заборгованості, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат. Зауважив, що до заяви він додав довідку про грошове утримання від 02 вересня 2016 року, видану військовою прокуратурою Центрального регіону України. Зауважив, що листом від 26 вересня 2016 року Відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, згідно з яким з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне утримання призначалися відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України» та низки інших законів. Вважає відмову Відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права. Просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати протиправними дії Відповідача з приводу відмови у перерахунку його пенсії та зобов'язати Відповідача перерахути його пенсію на підставі Довідки, виданої Військовою прокуратурою Центрального регіону України від 02 вересня 2016 року № 18/71 ПФ вих.-16 відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991, № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції Закону станом на 20.01.2005) у розмірі 90% згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», без обмеження її максимального розміру, починаючи з моменту виникнення такого права та виплатити різницю недоотриманої пенсії.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. У задоволенні адміністративного позову просила відмовити, мотивуючи тим, що з 01 січня 2015 року внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, згідно яких ч. 18 викладена в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України» та у відповідності до ч. 1 п. 3 розділу ХІІ прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року в зв'язку з набранням чинності цим Законом, визнаний таким, що втратив чинність Закон № 1789-ХІІ, крім частин 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1. Тим самим, порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури змінений та на теперішній час Кабінетом Міністрів України не визначений, у зв'язку з чим, сторона Відповідача вважає, що підстави для перерахунку пенсії Позивачеві відсутній.

Суд, вислухавши пояснення Позивача, представника Відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно витягу із наказу заступника Міністра оборони України від 19 серпня 2005 року № 37, підполковника юстиції ОСОБА_1, старшого прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави у судах військової прокуратури Центрального регіону України звільнено у запас за пунктом 63, підпункту «в» за станом здоров'я. Пенсія йому призначена з вересня 2005 року згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% грошового забезпечення старшого прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України.

Згідно довідки, виданої Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 21 вересня 2016 року за № 9799, Позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 6 815 грн. 41 коп.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (пункт 3) з 1 грудня 2015 року на 25 відсотків підвищено посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців органів прокуратури, розміри яких затверджено додатками 1-37, 43-1, 43-2, 48 55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», що дає Позивачеві право на перерахунок пенсії, призначеної у 2005 році на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Судом встановлено, що 15.09.2016 році Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок його пенсії згідно довідки Військової прокуратури Центрального регіону України від 02.09.2016 № 18/17ПФвих16, яка містить відомості про грошове забезпечення на посаді прокурора військової прокуратури регіону, яка прирівнюється до посади старшого прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України, яку обіймав Позивач перед звільненням.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно листа Відповідача від 26.09.2016 за № 24253/09, Відповідач відмовив Позивачеві в проведенні перерахунку пенсії, яка призначена останньому в порядку Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись з вищезазначеними діями Відповідача, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон № 1789-ХІІ), Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі по тексту - Закон № 3668-VI).

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, 12, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення Позивачеві пенсії, було регламентовано його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Крім того, слід враховувати, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд вважає, що Відповідачем було неправомірно відмовлено Позивачеві у здійсненні перерахунку його пенсії в розмірі та порядку, визначеному в ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, а тому позовні вимоги в частині щодо перерахунку пенсії та виплату недоотриманої пенсії підлягають задоволенню.

Доводи Відповідача про те, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015, зокрема, скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, призначались, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки зазначена правова норма підлягає застосуванню лише щодо призначення нових пенсій.

Крім того, у рішеннях Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005, від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 КСУ наголошено на тому, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що станом на момент призначення Позивачеві пенсії, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» діяла в редакції, чинній до вступу в силу Закону від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким були внесені зміни, зокрема до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо порядку обчислення пенсії.

Відповідно до правової позиції, яка зазначена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до правових положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі Довідки, виданої Військовою прокуратурою Центрального регіону України від 02 вересня 2016 року № 18/71 ПФ вих.-16, а тому відмова пенсійного органу в здійсненні зазначеного перерахунку, є протиправною та порушує законні права та інтереси Позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в даному випадку Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів відмови Позивачеві в перерахунку пенсії відповідно до норм чинного законодавства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що інші доводи Відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, враховуючи наведене та виходячи з аналізу вищевказаних норм чинного законодавства, оцінивши докази, які є в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають у вищевказаній частині.

Щодо позовної вимоги в частині зобов'язання Відповідача перерахувати пенсію Позивачеві без обмеження максимального розміру пенсії, суд знаходить, що вказана позовна вимога є передчасною, тому задоволенню не підлягає, оскільки Позивач не надав суду доказів на момент розгляду справи по суті, що він також звертався до Відповідача з даного питання та Відповідач йому відмовив.

З урахуванням викладеного, на підставі статтей 19, 22, 58 Конституції України, статті 50-1 Закону України від 05.11.2011 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 01.01.2005 року № 107-17), рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», керуючись статтями 8-12, 14, 18, 69, 71, 72, 159-163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - з а д о в о л ь н и т и частково .

Визнати відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, починаючи із 03 серпня 2016 року, здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991, № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції Закону станом на 20.01.2005) у розмірі 90% згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі Довідки, виданої Військовою прокуратурою Центрального регіону України від 02 вересня 2016 року № 18/71 ПФ вих.-16, та виплатити різницю недоотриманої пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним адміністративним судом, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :