Справа № 159/4670/17
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4670/17
Провадження № 2-а/159/263/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Ковальського ВП ст. лейтенанта ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 29.11.17 р. звернувся до суду із вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати дії відповідача, що полягають у складанні постанови серії БР № 102 546 від 19.11.17 р. (далі оскаржувана постанова), незаконними; визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування, закриття провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що о 20 год. 40 хв. 19.11.17 р. відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за невиконання вимог дорожнього знака 3.1 «Рух заборонено». Вважає притягнення його до адмінвідповідальності незаконним. Зазначає, що згідно з ПДР України такий знак забороняє рух усіх т/з у випадках, коли початок пішохідної зони позначено знаком 5.33, чи у випадках, що передбачені, встановлено знак 3.43. Вказаних вище знаків поряд не було, тому відповідач не мав права притягати його до адмінвідповідальності, так як його дії, що вказані у протоколі про адмінправопорушення, та у оскаржуваній постанові, не є протиправними. Відповідач грубо порушив норми законодавства, перевищив свої службові повноваження, незаконно наклавши на нього штраф. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не ознайомив його із змістом ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не надав доказів того, що саме він керував т/з, що передбачено ст. 251 КУпАП. Зазначає, що розгляд справи на місці порушив його права на підготовку, отримання правової допомоги, надання доказів у справі, що передбачено ст. 268 КУпАП. Відповідачем при накладенні стягнення не враховано його особу, матеріальний стан, інші обставини, що передбачено ст. 33 КУпАП. Відповідач, ігноруючи його доводи щодо встановлення знака 3.1 («Рух заборонено»), виніс оскаржувану постанову, не надавши йому копії такої. При його зверненні у поліцію у подальшому, він там отримав копію оскаржуваної постанови. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні 11.12.17 р. позивач позов підтримав у повному обсязі, обгрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що він, дійсно, як водій мав намір керувати у вказаний у оскаржуваній постанові час та місце вказаним там же т/з, належним свідкові ОСОБА_3, так як останній довірив йому відвезти автомобіль, а сам пішов на вокзал. Коли він пересів з пасажирського на водійське місце, то відразу до нього підійшов відповідач із претензією про порушення вимог знака 3.1 («Рух заборонено»). Його доводів відповідач не слухав. Отримавши від нього документи на т/з, відповідач мовчки пішов у свій автомобіль і виніс оскаржувану постанову. Він зателефонував ласникові автомобіля свідкові ОСОБА_3 і останній повернувся до автомобіля. Пояснень у протоколі про адмінправопорушення він не зазначав. У оригіналі оскаржуваної постанови він ніяких підписів не ставив, записів не робив. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову чи відзиву на позов до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ст. ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Частина 1 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачено штраф в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що за станом на 19.11.17 р. складає 17 грн., тобто, у загальній сумі 225 грн..

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, 19.11.17 р. відповідачем як поліцейським по вул. Ветеранів у м. Ковелі Волинської області було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. В останній зазначено, що позивач, о 20 год. 40 хв. 19.11.17 р., керував автомобілем марки «ДЕУ», н. з. WM 72651, та не виконав вимогу дорожнього знака 3.1 «Рух заборонено»), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 225 грн.. Копія оскаржуваної постанови не вручена позивачеві під розпис.

Відповідно до ПДР України, знак 3.1 «Рух заборонено» є заборонним знаком. Ним забороняється рух усіх транспортних засобів у випадках, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.33; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов'язково додатково встановлюється знак 3.43.

Як показав у суді свідок ОСОБА_3, дійсно, о 20 год. 40 хв. 19.11.17 р. він своїм автомобілем прибув до місця неподалік вул. Ветеранів у м. Ковелі, де є під»їзд залізничного вокзалу, і зупинив автомобіль в зоні дії знака 3.1 «Рух заборонено» біля воріт перед територією біля залізничного вокзалу. Він пішов на вокзал, попросивши позивача відвести автомобіль. Через деякий час позивач зателефонував до нього і він повернувся до автомобіля. Коли він повернувся до автомобіля, автомобіль стояв у тому місці, де він його зупинив, відповідач уже виносив оскаржувану постанову. Він намагався пояснити поліцейським, що це він поставив автомобіль під знак; просив поліцейського його ознайомити з доказами у справі, на що відповідач не відреагував, але повідомив йому, що позивач відмовився від отримання копії оскаржуваної постанови. У місці розташування заборонного знака 3.1 не було знакам 5.33 чи 3.43.

Доводи позивача у тій частині, що у місці розташування цього заборонного знака початок пішохідної зони не було позначено знаком 5.33; не було встановлено і знак 3.43, знайшов своє ствердження в суді.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Однак, позивач не надав суду доказів на підтвердження такого свого твердження.

Як слідує зі змісту ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, зокрема, віднесено до компетенції Національної поліції.

Як слідує з положень ч. ч. 3 - 6 ст. 258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у т. ч. зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача про складання відповідачем протоколу про адмінправопорушення, не знайшли свого ствердження в суді.

Винесення оскаржуваної постанови відповідно до ст. 276 КУпАП у місці зупинення (виявлення) правопорушення, не зуперечить вимогам чинного законодавства. Відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову у місці, що визначене ним як місце вчинення правопорушення.

Доводи позивача про порушення його прав тим, що оскаржувана постанова була винесена на місці, не знайшли свого ствердження в суді.

Позивачем не доведено суту тієї обставини, що ним заявлялись ті чи інші клопотання перед винесенням оскаржуваної постанови.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем було безпідставно винесено щодо позивача оскаржувану постанову, так як у діях позивача не вбачається ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Письмового заперечення проти позову від відповідача не надійшло.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про притягнення позивача до адмінвідповідальності та прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було допущено порушення вимог закону, а саме: 251 КУпАП. У діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та він не вчиняв обгону на мосту.

Тому наявні підстави для визнання дій відповідача, що полягають у винесенні оскаржуваної постанови, самої оскаржуваної постанови протиправними; скасування оскаржуваної постанови. Підстав для визнання дій відповідача незаконними немає, так як таке не передбаченого чинним законодавством (ст. 245 КАС України). Суд вважає, що підстав для закриття провадження у справі за вказаних вище обставин, також немає.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6 - 10, 12, 19, 22, 72 - 77, 192, 241, 242, 244 246, п. 10 ст. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України, ст. ст. 7, 33, 34, 251, 252, 283, ст. 247, ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора СРПП № 4 Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2, що полягають у винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19.11.17 р. серії БР № 102 546 про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1, протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19.11.17 р. серії БР № 102 546, винесену інспектором СРПП № 4 Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Дата складання повного рішення 28.12.17 р. включно.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_4