Справа № 817/1550/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 р.Р і в н е 817/1550/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Друзенко Н.В. (головуючий), суддів Недашківської К.М. Зозулі Д.П. , за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік"
доДержавної фіскальної служби України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік" звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України щодо не реєстрації податкової накладної №9 від 17.08.2017 на загальну суму 8356027,68 грн. (в тому числі ПДВ 1392671,28 грн.), подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік", в Єдиному реєстрі податкових накладних; та зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №9 від 17.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних подану товариством податкову накладну №9 за серпень 2017 року з постачання ріпаку для ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА", оскільки господарська операція, оформлена даною податковою накладною, носила реальний характер, що підтверджується належними документами, наданими позивачем контролюючому органу разом з відповідними поясненнями, що залишено поза увагою відповідача. Оскільки рішенням комісії ДФС позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №9 від 17.08.2017 без зазначення конкретних підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та враховуючи не надання відповідачем відповіді на скаргу позивача у встановленому порядку, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач позову не визнав. До початку судового розгляду представник відповідача подала через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові заперечення (вх.№16254/17 від 14.11.2017), у яких просила суд відмовити в задоволенні позову, та зазначила, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. У цьому випадку контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає платникові квитанцію про зупинення такої реєстрації із зазначенням критеріїв оцінки ступеня ризиків та пропозиції надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, моніторинг податкової накладної здійснюється за певними визначеними критеріями. При цьому перелік документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, в залежності від критерію оцінки ступеня ризику, визначено у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 21.07.2017 №654.

Як зазначила представник відповідача, розглянувши висновки разом з наданими позивачем документами ДФС України прийшла до висновку про те, що обсяг наданих документів не є достатнім для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію відповідних податкових накладних.

З таких підстав представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

14.11.2017 представник позивача подала через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) заяву про зміну (зменшення) позовних вимог (вх.№16221/17), у якій зазначила, що позивач зменшує позовні вимоги та просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не реєстрації податкової накладної №9 від 17.08.2017 на загальну суму 8356027,68 грн. (в тому числі ПДВ 1392671,28 грн.), подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік", в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Подану заяву про зменшення позовних вимог позивач мотивував реєстрацією 25.10.2017 відповідачем у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №9 від 17.08.2017, що підтверджується квитанцією №2 (реєстраційний номер документу НОМЕР_1), копію якої представник позивача додала до поданої заяви.

Відповідно до частини першої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв.

Встановивши відповідність поданої заяви про зменшення позовних вимог вимогам для позовних заяв, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, суд прийняв вказану заяву позивача.

У судове засідання представники сторін не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

До початку судового розгляду представник позивача подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ "Агро-Класік" та зазначив, що позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримує повністю (вх.№16223/17 від 14.11.2017).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини суд не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Агро-Класік" зареєстровано 11.09.2003 виконавчим комітетом Рівненської міської ради (а.с.10), перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, зареєстровано платником ІІДВ (індивідуальний податковий номер 69).

Основний видом діяльності товариства є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур - КВЕД 01.11 (а.с.10).

У користуванні позивача знаходиться 1750,1225 га землі в Рівненській області (рілля), які використовуються на умовах оренди (податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи, подана до контролюючого органу згідно квитанції №2, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 20.07.2017) (а.с.11-13).

У 2016 році частка сільськогосподарського товаровиробництва у позивача склала 96,11% (розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 рік, поданий до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС У Рівненській області, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 17.02.2017) (а.с.15-16).

Кількість працівників на підприємстві становить 45 чоловік, що підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за 2-й квартал 2017 року та квитанцією №2, що підтверджує надіслання вказаного розрахунку до податкового органу (а.с.18-21).

Позивач має у власності основні засоби сільськогосподарського призначення (трактори, комбайни, автомобілі, сівалки, оприскувачі, розкидачі добрив, жниварки, культиватори, дискові борони та ін.), балансовою вартістю 12717854,26 грн., що підтверджується бухгалтерськими довідками від 12.10.2017 №85 та №86 (а.с.22-23). Також, підприємство позивача має у власності тринадцять виробничих та складських приміщень за адресою Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Привільне, вул. Центральна, 56, що підтверджується бухгалтерською довідкою №84 від 12.10.2017 (а.с.24 ) та свідоцтвами про право власності на нерухоме майно (а.с.25-31), витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.32-37).

10.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік" (постачальник) та ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" (покупець) укладено договір поставки №519/1-111891 (а.с.38-40).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору постачальник зобовязується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити ріпак 1 класу українського походження врожаю 2017 року, код товару згідно УКТ ЗЕД 1205 насипом на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 3.1. цього договору встановлено, що ціна на товар складає: 10266,67 грн. за одну метричну тонну, крім того ПДВ 2053,33 грн. Відповідно до пункту 3.2 договору загальна вартість товару за договором з ПДВ складає: 12936004,20 грн.

За умовами поставки, передбаченими у пункті 4 договору постачальник здійснює поставку товару на умовах "EXW (франко-склад)" згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року Кременчанка ТОВ, 47003, Тернопільська обл., Кременецький р-н, м. Кременець, вул. Березина, 26, в строк до 18 серпня 2017 року.

В свою чергу, 08.08.2017 позивачем було укладено з Товариством з додатковою відповідальністю "Кременчанка" (зерновий склад) договір складського зберігання №149/08-2017 (а.с.65-68), відповідно до якого поклажодавець (позивач) зобовязується передати, а зерновий склад прийняти на зберігання сільськогосподарську продукцію врожаю 2017 року, відповідно до умов даного договору, та в установлений строк повернути її поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у кількості та умовах визначених цим договором. Відповідно до умов цього договору зерновий склад зобовязується надати додаткові послуги з приймання, сушіння, очищення та відвантаження сільськогосподарських культур поклажодавцеві.

На виконання вказаного договору поставки позивачем 17.08.2017, зокрема, було поставлено покупцю 678,249 тонн ріпаку на загальну суму 8356027,68 грн., в т.ч. ПДВ 1392671,28 грн., що підтверджується видатковою накладною від 17.08.2017 №22 (а.с.50) та складською квитанцією №1172 від 17.08.2017 (а.с.52).

В матеріали справи додані реєстри накладних на прийняте зерновим складом зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку за 08.08.2017 №134, 09.08.2017 №137, 10.08.2017 №141, 11.08.2017 №0, 12.08.2017 №154, 14.08.2017 №157, 15.08.2017 №159, 16.08.2017 №164 на підтвердження фактичного надходження ріпаку на зерновий склад (а.с.70-84).

Актом надання послуг від 31.08.2017 №420 підтверджено надання Товариством з додатковою відповідальністю "Кременчанка" для позивача послуг відповідно до договору складського зберігання від 08.08.2017 №149/08-2017: переоформлення зерна ріпаку, зберігання зерна ріпаку, очищення зерна ріпаку, приймання зерна ріпаку, оформлення складської квитанції, перевірка зерна на ГМО (а.с.86).

Згідно виписок банку позивач отримував оплату за поставлений ріпак 1 класу (а.с.88-92), а також оплачував послуги елеватора у ході здійснення операцій з постачання ріпаку за умовами укладеного договору (а.с.94).

На підтвердження посіву позивачем у 2017 році врожаю ріпаку на площі 348,96 га надано звіт про посівні площі під урожай 2017 року 4-сг від 02.06.2017 (а.с.96-97), а також звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур 37-сг від 04.09.2017 (а.с.99) на підтвердження збирання позивачем у 2017 році врожаю ріпаку з площі 348,95 га обсягом 14736,60 центнерів (1473,66 тон).

За вказаною операцією поставки товару позивачем складено податкову накладну від 17.08.2017 №9 на суму 8356027,68 грн., у тому числі ПДВ 1392671,28 грн. (а.с.54).

Податкові зобов'язання з ПДВ за податковою накладною №9 від 17.08.2017 з постачання ріпаку для ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА" задекларовані позивачем у податковій декларації з ПДВ за серпень 2017 (згідно додатку 5 до податкової декларації з ПДВ розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту по платнику податку-покупцю з ІПН 90) (а.с.102-104), яка була подана контролюючому органу згідно квитанції №2 реєстраційний № (а.с.105).

23.08.2017 податкову накладну від 17.08.2017 №9 було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних засобами електронного звязку, що підтверджується квитанцією: реєстраційний номер документу НОМЕР_1, яка була направлена ДФС України через "Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.15.15" на адресу позивача (а.с.55).

Проте, згідно інформації зазначеної у даній квитанції, реєстрація документа була зупинена; виявлені помилки: відповідно до пункту 201.16 ст.201 ПКУ податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатом опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1205. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік" було надано до ДФС в електронному вигляді засобами електронного звязку:

1) таблицю даних платника податку (а.с.57-58), що підтверджується квитанцією №2 реєстраційний номер документу: НОМЕР_4 від 08.09.2017 (а.с.59);

2) лист-пояснення №67 від 05.09.2017 (а.с.60), що підтверджується квитанцією №1 від 07.09.2017 (а.с.62);

3) документи у кількості 26 штук на підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній №9 (підтверджується повідомленням від 07.09.2017 №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено (а.с.63) та квитанцією №1 (а.с.64), а саме: договір поставки №519/1-111891 від 10.08.2017; додаткова угода №1 до договору поставки №519/1-111891 від 10.08.2017; видаткова накладна №21 від 11.08.2017; податкова накладна №8 від 11.08.2017; видаткова накладна № 22 від 17.08.2017; договір складського зберігання № 149/08-2017 від 08.08.2017; складська квитанція на зерно №1154 від 11.08.2017; складська квитанція на зерно №1172 від 17.08.2017; реєстри накладних на прийняте зерновим складом зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку за 08.08.2017 №134, 09.08.2017 №137, 10.08.2017 №141, 11.08.2017 №0, 12.08.2017 №154, 14.08.2017 №157, 15.08.2017 №159, 16.08.2017 №164; акт наданих послуг №420 від 31.08.2017; банківські виписки від 15.08.2017 №00143296, 21.08.2017 №00144187, 28.08.2017 №00143297; банківська виписка від 05.09.2017 №1174; звіт про посівні площі під урожай 2017 року 4-сг від 02.06.2017; звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур 37-сг від 04.09.2017; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 р.

Подання зазначених документів контролюючому органові не заперечувалось представником відповідача у письмових запереченнях на адміністративний позов (вх.№16254/17 від 14.11.2017).

13.09.2017 комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення №156950/32625713 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 №9 з підстав надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС Рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.106).

Не погоджуючись з рішенням комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 17.08.2017 №9, позивач звернувся до відповідача зі скаргою за вих.№70 від 15.09.2017 (а.с.107-109), до якої додав копії документів згідно опису вкладення у цінний лист (а.с.110) на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

Скарга позивача отримана відповідачем 18.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 675 (а.с.111).

Так, до поданої скарги позивачем додатково були додані товарно-транспортні накладні у кількості 43 штук, що підтверджують перевезення ріпаку від ТОВ "Агро-Класік" до зернового складу (а.с.112-154), а також видаткову накладну № від 04.08.2016 (а.с.155) та ТТН № від 04.08.2016 (а.с.156), видаткову накладну № від 05.08.2016 (а.с.157) та ТТН № від 05.08.2016 (а.с.158), видаткову накладну № від 17.08.2016 (а.с.159) та ТТН № від 17.08.2016 (а.с.160) на підтвердження придбання насіння для вирощування ріпаку.

Не отримавши відповіді на подану скаргу позивач 15.10.2017 надіслав на адресу Державної фіскальної служби України вимогу про реєстрацію податкової накладної №9 від 17.08.2017 (а.с.161-162), яка також залишилась без задоволення зі сторони відповідача, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Надаючи правової оцінки встановленими обставинам суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанції за реєстраційним № (а.с.55) слідує, що реєстрація податкової накладної зупинена контролюючим органом відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України та сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1205.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у Квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) містить у собі визначення двох різних критеріїв:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанції за реєстраційним № чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у Квитанції за реєстраційним № конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Також, зі змісту Квитанції за реєстраційним № видно, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом МФУ від 13.06.2017 №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Таким чином, у Квитанції за реєстраційним № фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв у редакції на момент виникнення спірних правовідносин містив визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Щодо формулювання фіскальним органом у Квитанції за реєстраційним № вимоги надання "та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" (тобто Наказу №567), суд зазначає, що таке визначення також являється нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків.

Так, Наказ №567 містить у собі пункт 4 наступного змісту: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".

Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містять пункт 4 наступного змісту: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".

Разом з тим, Вичерпний перелік документів Наказу №567 взагалі не містить пункту 4.

Таким чином, наведене вище позбавляє платника можливості виконати вимогу контролюючого органу за відсутністю закріплення відповідних положень у нормативно-правовому акті, до якого покликається податковий орган.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Суд зазначає, що рішення комісії №156950/32625713 (а.с.106) про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, у вказаному рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29.03.2017 №190 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Проте, рішення комісії ДФС №156950/32625713 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних не містить конкретного чіткого визначення підстав для прийняття комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Щодо аналізу господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік" та його контрагентом ТОВ "ОСОБА_1 УКРАЇНА", то в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Відтак, вказане під час розгляду даної адміністративної справи судом не досліджується, оскільки знаходиться поза межами предмету позову.

Предметом же розгляду у даній справі є дії відповідача під час здійснення реєстрації, а саме відмови у здійсненні такої реєстрації, податкової накладної позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних, та перевірка судом їх відповідності вимогам закону під час реалізації відповідачем-субєктом владних повноважень власної компетенції.

Разом з тим, як свідчать обставини справи, 25.10.2017 відповідачем було зареєстровано податкову накладну від 17.08.2017 №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних, що на момент подання позову створювало підстави для звернення позивача до суду із даним позовом та виникнення даного спору.

З приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.3. пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

В свою чергу, підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна /розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, враховуючи те, що судом встановлено відсутність зазначення конкретних підстав для прийняття комісією ДФС рішення №156950/32625713 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до положення підпункту 201.16.3. пункту 201.16 статті 201 ПК України відповідач зобовязаний був прийняти рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке надіслати позивачу протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання пояснень та документів від позивача.

Таким чином, не здійснюючи реєстрацію поданої позивачем податкової накладної від 17.08.2017 №9 у встановлений строк відповідач діяв поза межами наданої йому чинним законодавством компетенції, що суперечить вимогам частини 2 статті 19 Конституції України, статті 201 ПК України, Постанови №190 та Порядку №1246, а тому, відповідно, такі дії є протиправними.

Водночас, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В силу приписів частини 1, пункту 1 частини 2 статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема: про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; про зобовязання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача на час звернення до суду визнати дії/бездіяльність відповідача-субєкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку відповідач (субєкт владних повноважень) не довів суду, що при відмові позивачу у проведенні реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений строк та порядку він діяв відповідно до чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені процедурою здійснення реєстрації податкових накладних згідно положень ПК України.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду справи обставини, які свідчать про протиправність дій відповідача щодо відмови у реєстрації податкової накладної у встановлений строк, суд, керуючись наведеними вище процесуальними нормами, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, визнавши протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо несвоєчасної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №9 від 17.08.2017, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро- Класік".

За правилами частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. згідно платіжного доручення від 13.10.2017 №112 підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо несвоєчасної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №9 від 17.08.2017, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро- Класік".

Присудити на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Класік" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної фіскальної служби України судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий cуддя Друзенко Н.В.

Судді Недашківська К.М.

ОСОБА_2