Справа № 753/18130/17
Суддя: Коренюк А. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/659/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Коренюк А.М., розглянувши в приміщенні суду в місті Києві у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він знаходиться на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Відповідно до статті 63 даного Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і проводиться у строки, встановлені частиною 2 статті 51 цього Закону. Таким чином, на думку позивача, відповідач повинен був провести перерахунок його пенсії у зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 19 жовтня 2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», якою було збільшено розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців. При зверненні до відповідача йому було відмовлено в перерахунку пенсії, у зв`язку з чим він просить визнати вказані дії відповідача протиправними та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, що виплачувався за відповідний період, та здійснити відповідні виплати без обмежень граничного розміру.

Суддя розглядає, відповідно до ч.4 ст.1832 КАС України справи, передбачені п.1- 4 ч.1 ст. 1832 цього Кодексу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, проте письмові заперечення не надав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, у їх сукупності, суддя вважає достатніми підстави для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Підстав для розгляду справи в судовому засіданні немає.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, позивач є пенсіонером, знаходиться на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 90% грошового забезпечення за відповідною посадою, з урахуванням посадового окладу 4 648 грн. 00 коп.

З прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» було збільшено розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців, зокрема посадовий оклад командувача Збройниз Сил затверджено у розмірі 11 200 грн. 00 коп. замість 4 648 грн. 00 коп.

Згідно статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат,підвищення) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і проводиться у строки, встановлені частиною 2 статті 51 цього Закону.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємоз`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищевказаних положень норм, суддя приходить до висновку про те, що факт наявності в діях відповідача як суб`єкта владних повноважень протиправних дій встановлений, виходячи із таких підстав.

Так, позивач довів, що має право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовців (довідка про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач до звільнення, та її збільшення станом на дійсний час).

Тобто, зважаючи на те, що частина 3 статті 63 зазначеного Закону не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як підставу перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення, суд вважає, що за наявності доказів про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач до звільнення та її збільшення на даний час, наявні підстави для перерахунку пенсії.

Особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина перша статті 17 Основного Закону України).

Конституційний Суд України зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Окрім того, Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 (справа № 1-38/2016) у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень; - першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Вивчивши обгрунтування позивачем правової позиції щодо дотримання ним строку звернення до суду в частині вимог з 01 червня 2016 року по 02 квітня 2017 року, суд вважає її безпідставною та приходить до висновку, що строк, визначений законом для звернення до суду позивачем пропущений, підстав для його поновлення немає.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі (ч.1 ст. 102 КАС України). Тобто законом чітко визначені правові підстави поновлення судом строку, а саме: наявність клопотання особи; докази про поважність пропуску строку, проте позивач цих доказів суду не надав, звернувся до суду з позовом лише 03 жовтня 2017 року, а тому позов в частині вимог за період часу з 01 червня 2016 року по 02 квітня 2017 року підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 (справа № 1-38/2016) у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтями 6 10, 11,70, 71, 158-163, 186, 99, 1832 КАС України, суддя
П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби, - задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 26 грудня 2016 року№ ВСЗ/3150/23, виходячи із розрахунку 70% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві з 03 квітня 2017 року здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 26 грудня 2016 року № ВСЗ/3150/23, виходячи із розрахунку 90% від суми грошового забезпечення за відповідною посадою, без обмежень максимального розміру пенсії, й з урахуванням виплачених сум, здійснивши відповідні виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити відповідні дії перерахування пенсійного забезпечення військовослужбовця, звільненого з військової служби в частині вимог за період часу з 01 червня 2016 року по 02 квітня 2017 року - залишити без розгляду.
Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Суддя: Коренюк А.М.