Справа № 243/11082/17
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/720/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«28» грудня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративною позовною заявою до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він працював у виробничому обєднанні «Жовтеньвугілля», та має відповідний стаж роботи на посадах, які входять до Списку №1, виробництв, робіт та професій, що дає право на пенсію за пільгових умов. У звязку з зазначеними обставинами та досягненням пенсійного віку, 13 листопада 2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Рішенням відповідача № 47 від 22 листопада 2017 року, йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що він не має достатньо трудового стажу, а також у звязку з відсутністю відповідних відомостей, яки б свідчили про його право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вважає вказане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його право на пенсію на пільгових умовах обумовлене тим, що він з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року працював електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля», з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року займав виборну посаду секретаря комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля; з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року працював гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60 - річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції; з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року займав виборчу посаду секретаря комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.

Виконувані ним роботи в підземних умовах, а також і робота на виборчих посадах, згідно законодавства України, відносяться (дорівнюється) до професій Списку №1 затвердженого ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року, ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року, а також затвердженого постановами ОСОБА_3 Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, №10 від 26 січня 1991 року п. 1040200а-17531.

Вказаний трудовий стаж було підтверджено наданням відповідачу трудової книжки, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 8 жовтня 2015 року, копією диплому, паспорту та ідентифікаційного коду.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до» страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, перетовчених цим Законом.

Пунктом 3 статті 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв до прийняття вищевказаного Закону встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і за стажу роботи - не менш як 20 років, з них не менш як 10 років на таких роботах; жінки - після досягнення 45 років і за стажу роботи - не менш як 15 років, з них не менш як сім років шість місяців на таких роботах.

Працівникам, які мають не менш як половину стажу роботи в особливо шкідливих та особливо тяжких умовах праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 Закону, на один рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на один рік чотири місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам.

Просить визнати протиправним та скасувати Рішення ОСОБА_2 об'єднаного управління і Пенсійного фонду України Донецької області № 47 від 22 листопада 2017 року про відмову йому, у призначенні пенсії на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати йому період роботи: з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля»; з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року секретарем комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля; з 24 серпня 1988 року по 9 жовтня 1989 року гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції; з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року секретарем комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком № 1 згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 13 листопада 2017 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_4, яка діє на підставі Довіреності № 12398/12 від 10 квітня 2017 року ( а.с.31), не визнала заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та в наданих до суду Запереченнях вказала, що ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Польовий, 62/2, звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 19359 від 13 листопада 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 - IV від 09 липня 2003 року.

22 листопада 2017 року ОСОБА_2 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято Рішення № 47 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не можу бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V від 09 липня 2003 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2148-УІ1 від 03 жовтня 2017 року) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 21 року 6 місяців при звершені з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року, з них не менше, як 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або вислугу років, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки з такими відомостями, видані підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованої території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкової о державного соціального страхування.

Для підтвердження пільгового стажу позивачем не було надано жодної довідки, в індивідуальних відомостях про застраховану особу на ОСОБА_1 відсутні дані про спеціальний трудовий стаж.

За таких обставин відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, так як на момент звернення 13 листопада 2017 року не має необхідних документів.

Право виходу на пенсію за віком згідно чинного законодавства ОСОБА_1 набуде після досягнення 60 років при наявності 29 років страхового стажу.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 32-33).

Відповідно до ч.3 ст. 194 Кодексу Адміністративного Судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів».

В порядку частини 3 ст.194 Кодексу Адміністративного Судочинства України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно довідки від 08 жовтня 2015 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перемістився з міста Харцизька Донецької області до м. Словянська Донецької області (а. с. 10).

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з Заявою про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З Рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 47 від 22 листопада 2017 року «Про відмову в призначенні пенсії» вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як на момент звернення в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні дані про спеціальний трудовий стаж (а.с. 18).

Дане Рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 9 липня 2003 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2148 VІІ від 03 жовтня 2017 року) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці - за Списком 1 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після: досягнення 50 років і при стажі роботи - не менше як 21 рік 6 місяців за мови звернення з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року, з них не менше як 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні дані про спеціальний трудовий стаж.

За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, так як на момент звернення 13 листопада 2017 року він не мав необхідних документів (а.с. 18).

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення ".

З копії Паспорта громадянина України, серія ВВ №417601, виданого 22 квітня 1998 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_1 народився 21 червня 1962 року (а.с. 7-9). Таким чином, станом на 13 листопада 2017 року, коли він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 виповнилося 55 років.

Отже, суть спору полягає в тому, що відповідач не визнає зазначений у Трудовій книжці пільговий час роботи позивача за період роботи, де він працював з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року працював електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля», з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року займав виборну посаду секретаря комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля; з 24 серпня 1988 року по 9 жовтня 1989 року працював гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції; з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року займав виборчу посаду секретаря комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.

Згідно ОСОБА_3 № 637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. З ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-У від 09.07.2003р. та п. 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого ОСОБА_3 Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року - органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 із доповненнями та змінами затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Харцизьк. На виконання постанови КМУ № 595 від 07 листопада 2014 року з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально - економічної ситуації у Донецької та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Звернувшись до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав наступні документи:

- Заяву про призначення пенсії на пільгових умовах

- Копію трудової книжки БТ-І № 4594226 від 17 листопада 1980 року (а.с. 11-16);

- Копію Диплому ГТ-І № 191467 від 03 липня 1981 року (а.с. 17);

- Копію Паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду (а.с7-9);

- Копію Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 08 жовтня 2015 року № НОМЕР_1 (а.с.10).

Оцінюючи указані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).…».

Оцінюючи ситуацію, в якій опинився позивач, суд приходить до висновку, що Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні дані про спеціальний трудовий стаж та на момент звернення 13 листопада 2017 року він не має необхідних документів, було прийнято з порушенням принципів, визначених у ст. 2 КАС України.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Більше того, відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:

«1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації).

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому обєктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи обєктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінаціє є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (ст.5). Відповідно до ст.1 цього Закону непряма дискримінація ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, обєктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Саме в такій особливій ситуації опинився ОСОБА_1, який є позивачем у цій справі, та який є внутрішньо переміщеною особою, що перемістився з території тимчасово окупованого м. Харцизька Донецької області та підтвердив свій пільговий трудовий стаж у спірний період записами в трудовій книжці.

При цьому слід враховувати, що отримати довідки про підтвердження трудового стажу на Шахті «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля», та Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції та здійснити перевірку щодо підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1 не виявляється можливим, оскільки архіви цих підприємств залишилися на тимчасово окупованій території м. Харцизька.

Таким чином, такі вимоги, які є цілком виправданими в звичайній ситуації, оскільки формально вони базуються на положеннях п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, та мають на меті підтвердження тривалості роботи на посадах і роботах, указаних в трудовій книжці, становлять дискримінаційне поводження по відношенню до внутрішньо переміщених осіб, які навіть теоретично не можуть надати такі документи, а отже за такого підходу автоматично позбавляються права на пенсійне забезпечення, передбаченого в ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахування вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача, які в звичайних умовах можуть бути цілком обґрунтованими, в особливій ситуації позивача є проявом непрямої дискримінації. Крім того, хоча дії відповідача формально ґрунтуються на положеннях підзаконного нормативного акту та переслідують легітимну мету, в особливій ситуації позивача суд вважає їх явно непропорційними, тобто вчиненими без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Отже, такі дії в указаній ситуації є явно непропорційними заявленій легітимній меті, а тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач не врахував всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, той факт, що первинні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж позивача, залишилися на окупованій території.

Суд підкреслює, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є Трудова книжка.

Аналогічне положення закріплене в п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_3 КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка. Крім того, відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Загальновідомо, що на території Луганської та Донецької областей відбувся збройний конфлікт, внаслідок якого частина цих областей була визнана окупованою (ОСОБА_3 Верховної ОСОБА_3 України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII; ОСОБА_3 Верховної ОСОБА_3 України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII). Місто Харцизьк, де раніше працював позивач, відноситься до окупованих населених пунктів.

За цих обставин, суд приходить до висновку, що відомості про пільговий трудовий стаж позивача можуть бути встановлені головним чином із записів у трудовій книжці, крім того, суд має перевірити, чи проводилася на відповідних підприємствах атестація робочих місць, як того вимагає закон.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Проте в даному випадку отримати зазначені документи від підприємства неможливо з причин тимчасової окупації м. Харцизька.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, ст. 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, пунктом 20 Порядку № 637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15, яка підлягає обов'язковому застосуванню відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України, згідно якого, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Здійснивши аналіз трудової книжки ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що її записи підтверджують стаж роботи позивача за спірні періоди, а саме, що з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року ОСОБА_1 працював електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля», з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року працював гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60 - річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.

В ці періоди часу жодним законом не передбачалось проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємствах. Оскільки вищезазначені посади віднесені до Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, визначених ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р.№ 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах", а записи трудової книжки в ці періоди заповнені коректно та повно з зазначенням «підземний на ВТВ, підземний та підземний з повним робочим днем в шахті», позивач має право на зарахування періоду роботи з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року та з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року цих періодів до пільгового стажу.

Пунктом 97 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР №590 від 03 серпня 1972 року, передбачено, що в тих випадках, коли працівник був обраний на виборну посаду, робота на такій посаді в межах, що не перевищують 5 років, прирівнюється при визначенні права на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах до роботи до обрання. При зарахуванні до пільгового стажу виборної роботи застосовуються умови, передбачені як п. 97, так і п. 109 Положення № 590 (в залежності від конкретних обставин), яким, зокрема, передбачено, що робота на виборних та інших відповідальних посадах в партійних і комсомольських органах, в тому числі в політвідділах і політуправління, зараховується до пільгового стажу за умови, що перерва між вказаною роботою і роботою, наступної за нею, не перевищує 3 місяців і якщо роботі в партійних і комсомольських органах безпосередньо передувала або за нею безпосередньо слідувала робота, яка дає право на пенсію на пільгових умовах.

Виборна робота зараховується до пільгового стажу лише в разі призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами ст. 100 Закону про пенсійне забезпечення, тобто в разі, якщо весь пільговий стаж набуто до 01 січня 1992 року.

Так з копії Трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що у ОСОБА_1 відсутня тримісячна перерва між роботою на посадах в партійних і комсомольських органах і роботою, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

За таких підстав, суд приходить до переконання, що період роботи ОСОБА_1 з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року у який він займав виборну посаду секретаря комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля; та з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року, у який він займав виборчу посаду секретаря комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, також підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки робота в партійних і комсомольських органах безпосередньо передувала або за нею безпосередньо слідувала робота, яка дає право на пенсію на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на положення абз. 7 пункту 20 Порядку № 637 згідно якого, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, однак вважає належним зазначити, що ведення таких реєстрів було введено у 1999 році.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що записами у трудовій книжці позивача повністю підтверджується той факт, що з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року він працював електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля»; з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року - працював секретарем комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля; з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року - гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції; з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року секретарем комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, а тому зазначений період повинен бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженою ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Між тим, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Отже, не проведення або неналежне проведення атестації робочих місць не є безумовною підставою щодо позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Інформації про періоди та характер пільгової роботи позивача достатньо з його трудової книжки.

Враховуючи сказане та беручи до уваги, що доступ до оригіналів указаних вище наказів за допомогою доступних правових процедур на даний момент неможливий, суд не знаходить підстав сумніватися в існуванні цих документів З урахуванням цього, суд вважає, що відповідач не виконав свого обовязку довести законність відмови в призначенні позивачу пенсії, як того вимагає ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи, що загальний підтверджений стаж позивача становить понад 37 років, з яких є стаж на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасувати Рішення №47 ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 2 листопада 2017 року «Про відмову в призначенні пенсії».

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Закону № 1058-IV, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та у судовому порядку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 4 пункту 7 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затверджених затвердженого ОСОБА_3 правління пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року за №28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що в даному випадку, до спірних правовідносин слід застосувати положення ст.9 КАС України, а саме, обрати інший спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд зазначає, що в даному випадку, слід зобов'язати відповідача повторно розглянути Заяву позивача від 13 листопада 2017 року «Про призначення пенсії», відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням, в тому числі, пільгового стажу роботи у період з19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року - електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля», з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року - секретарем комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля», з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року - гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року - секретарем комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.

Тому з урахуванням вищезазначеного суд вважає належним частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 та зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 листопада 2017 року про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до пільгового стажу, за періоди роботи з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року - електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля»; з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року - секретарем комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля; з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року - гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції; з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року - секретарем комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р.№ 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах", ОСОБА_3 Міністрів СРСР №590 від 03 серпня 1972 року , ст. ст. 2-15, 35, 72, 77, 90, 159-161, 168, 192-196, 211 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасувати Рішення №47 ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 листопада 2017 року «Про відмову в призначенні пенсії.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, від 13 листопада 2017 року «Про призначення пенсії», відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зарахуванням до пільгового стажу роботи за професіями, роботу на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1 у період:

- з 19 липня 1982 року по 18 жовтня 1983 року електрослюсарем 3 розряду на ВТВ під землею, шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля»;

- з 19 жовтня 1983 року по 11 серпня 1988 року - секретарем комсомольської організації шахти «Харцизька» виробничого обєднання «Жовтеньвугілля»;

- з 24 серпня 1988 року по 09 жовтня 1989 року - гірсько-робочим по відчистки забою підземним з повним робочим днем у шахті Виробничого обєднання по добичі вугілля «Жовтеньвугілля», Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції;

- з 13 жовтня 1989 року по 15 серпня 1990 року - секретарем комітету комсомолу Шахтоуправління імені 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5