Справа № 404/6423/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6423/17
Номер провадження 2-а/404/639/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі - Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Борисполі ДПП сержанта поліції Константінова Романа Олексійовичапро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернувся до суду з вище вказаним, відповідно до якого просив:

- визнати оскаржувані дії поліцейського УПП у м. Борисполі ДПП сержанта поліції Константінова Романа Олексійовича щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 830907 від 03.10.2017 року, протиправними;

- скасувати постанову серії АР № 830907 від 03.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУПАП відносно нього.

На обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2017 року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 830907, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вину у вчиненні адміністративному правопорушення не визнає, а вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при складні постанови відповідачем не було дотримано вимоги КУпАП та розглянуто справу на місці зупинки.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Згідно додаткового уточнення обґрунтування позову вказав, що картоплю купував для власних потреб у селян, тому накладених в нього немає та не могло бути.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заперечення, відповідно до яких просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що твердження позивача викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 25-29).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.10.2017 року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 830907, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а саме за те, що він 03.10.2017 року о 14 год. 40 хв. на автомобільній дорозі Р-03 він керував транспортним засобом, будучи учасником ДТП, перевозив вантаж не маючи при собі відповідної товарно-транспортної накладної на вантаж, чим порушив вимогу п.п. 2.1 ПДР України та Наказ МВС «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997 року.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність, крім іншого наступає і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Підпунктом 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 1 Наказу МВС «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997 року визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктами 19.2 вище вказаного Наказу встановлено правила перевезень картоплі та овочів. Цим розділом Правил передбачаються умови перевезень картоплі та овочів: від сільгоспвиробників, заготівельників до підприємств торгівлі, громадського харчування та овочесховищ; із овочесховищ до підприємств торгівлі та громадського харчування. Умови міжміських перевезень картоплі та овочів передбачені Правилами перевезень швидкопсувних вантажів автомобільним транспортом у міжміському сполученні.

При перевезеннях картоплі та овочів Перевізники, вантажовідправники і вантажоодержувачі зобов'язані вживати заходів по охороні їх від механічних пошкоджень, а також від атмосферних опадів, впливу низьких та високих температур. Вантажовідправник повинен подати вантаж, що підлягає перевезенню, у справній, чистій, сухій, без зайвих запахів тарі (додаток 10). Картопля та овочі, що відправляються

сільгоспвиробником і заготівельниками, можуть прийматися для перевезення у нестандартній тарі, яка забезпечує їх цілість при транспортуванні. Рухомий склад для перевезень картоплі та овочів Перевізники вибирають з урахуванням температури зовнішнього повітря і тривалості перевезення. Автомобілі з бортовою платформою, що надаються Перевізниками для перевезень картоплі та овочів, мають бути

забезпечені брезентом і вірьовками. При постійних перевезеннях капусти борти автомобілів причепів мають бути нарощені до висоти 1,4 м, а при доставці інших

овочів і картоплі - до висоти 0,9 м від підлоги кузова.

Вантажовідправник повинен класти ящики, мішки, лантухи з овочами і картоплею в кузовах автомобілів щільними рядами без проміжків поміж вантажними місцями. Приймання від вантажовідправника і здача вантажоодержувачу картоплі та овочів виконуються Перевізниками за масою відповідно до товарно-транспортної накладної. При перевезеннях картоплі та овочів в автомобілях-фургонах на адресу одного вантажоодержувача вантаж може відправлятися за пломбою вантажовідправника.

При перевезеннях картоплі та овочів в одному автомобілі декільком вантажоодержувачам вантажовідправник зобов'язаний розміщати їх у кузові так, щоб забезпечити розвантаження всього асортименту вантажів кожному адресату, і виписувати товарно-транспортні накладні кожному вантажоодержувачу.

Судом встановлено, що жодний з вище зазначених пунктів Наказу МВС «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997 року не підходить до ситуації, що виникла з позивачем 03.10.2017 року.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не надана оцінка запереченням позивача при розгляді справи.

Відповідачем не доведено перед судом порушення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові п.п. 2.1 ПДР України та Наказу МВС «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997 року.

Таким чином, інкриміноване позивачу правопорушення не доведено у суді, тому суд вважає за можливе задовольнити позов в частині скасування постанови. Оскільки підставою для скасування оскаржуваної постанови є недоведеність під час судового розгляду вини позивача.

Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання незаконними дій поліцейського УПП у м. Борисполі ДПП сержанта поліції Константінова Романа Олексійовича,оскільки позивачем не доведено, що дії інспектора при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були протиправними, суд скасовую постанову не з підстав протиправних дій, а з підстав не надання доказів вини позивача в суді.

Суд відмовляє також у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо питання складення працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то суд зазначає наступне.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП. Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

В силу положень ст. 254, 258 КУпАП, ст. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі .

Тому, суд не вбачає протиправності дій відповідача щодо розгляду адміністративного правопорушення на місці вчинення правопорушення.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Борисполі ДПП сержанта поліції Константінова Романа Олексійовичапро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 830907 від 03.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган