Справа № 820/2509/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 820/2509/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017, суддя Мельников Р.В., повний текст постанови складено 08.11.17 по справі № 820/2509/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - ГУ ДСНС у Харківській області), в якому просить суд скасувати наказ начальника ГУ ДСНС України у Харківській області № 249 о/с від 18.05.2017 р. в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника караулу ДПРЧ №3 Холодногірського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області; стягнути з ГУ ДСНС України у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток з 18.05.2017 року по день постановлення рішення судом.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 по справі № 820/2509/17 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги стверджує, що судом першої інстанції проігноровано факт того, що укладення контракту з особою, яка вже проходить службу в ДСНС є таким, що значно звужує її конституційні, трудові та соціально-економічні права та свободи. Також вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що висновки атестаційної комісії носять рекомендаційний характер та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, які відсутні у відповідача тому, що в самому наказі не мотивуються підстави визначення "службової невідповідності". Притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення були суб'єктивними та такі рішення приймалися без погодження із профспілковим комітетом.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач вказав, що не погоджується з вимогами апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним, прийнятим з чітким з'ясуванням всіх обставин справи та доказів, прийнятим обгрунтовано у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача Січкар А.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 29.04.2008 ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління МНС України в Харківській області з рапортом, в якому надав свою згоду на переведення на службу за контрактом на 3 (три) роки (а.с. 51).

16.05.2008 між ГУ МНС України в Харківській області та ОСОБА_1 укладено контракт № 2386/08 про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту строком на 3 (три) роки, який набрав чинність 16.05.2011 року (а.с. 52-53).

Контракт № 2386/08 припинено 16.05.2011 на підставі наказу ГУМНС в Харківській області № 174 від 04.05.2011 (закінчення строку контракту/укладення нового контракту).

В подальшому, 17.05.2014 між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі начальника Головного управління ДСНС у Харківській області Одарюка П.В. та ОСОБА_1 укладено контракт № 388/14 про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту строком на 3 (три) роки (а.с. 52-53).

Наказом Головного управління ДСНС України у Харківській області від 18.05.2017 № 249 капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальника караулу 3-ДПРЧ м. Харків звільнено із служби у запас (з постановкою на військовий облік) (з виключенням з кадрів ДСНС) за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв'язку із закінченням строку контракту) Положення, 18 травня 2017 року (а.с. 55).

Позивач, не погодившись із таким наказом про звільнення, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів оскарження позивачем як процедури укладення з ним контракту на проходження служби цивільного захисту, а в подальшому результатів проведеного атестування та наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також з огляду на те, що відповідачем дотримано процедуру попередження позивача про майбутнє звільнення за 2 місяці до закінчення дії контракту, проведено бесіди у відповідності до вимог Положення № 593, прийняття начальником ГУ ДСНС України у Харківській області наказу № 249 о/с від 18.05.2017 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби, у зв'язку із закінченням строку контракту є правомірним.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 1 статті 99 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Відповідно до частини 5 статті 99 Кодексу цивільного захисту України трудові відносини працівників органів управління та сил цивільного захисту регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Згідно частин 1, 2 статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 103 Кодексу цивільного захисту України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено:1) контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту; 2) контракт про навчання (проходження служби цивільного захисту) - з особою, зарахованою до навчального закладу цивільного захисту; 3) контракт про перебування у резерві служби цивільного захисту - з особою, зарахованою до резерву служби цивільного захисту в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 4 статті 103 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Згідно пункту 1 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (надалі - Положення № 593), у цьому Положенні визначається порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов'язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту.

Пунктом 3 Положення № 593 передбачено, що особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

У відповідності до п. 33 Положення № 593, на службу цивільного захисту із зарахуванням до кадрів ДСНС приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни з повною загальною середньою освітою, які досягли 18-річного віку, відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, освітнім і професійним рівнем та станом здоров'я виконувати службовий обов'язок.

Поряд з цим, приписами пункту 44 Положення № 593 унормовано, що кандидати, щодо яких прийнято позитивне рішення, приймаються на службу цивільного захисту після укладення контракту щодо проходження служби цивільного захисту.

Згідно з пунктом 45 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що обов'язковою умовою для прийняття на службу цивільного захисту та зарахування до кадрів ДСНС є саме укладення контракту.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що укладення такого контракту є добровільним, та лише після укладення такого контракту особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту можуть бути присвоєні відповідно до Положення № 593 спеціальні звання.

Стверджуючи про неправомірність укладення з ним контракту, як з особою, яка вже здійснювала як особа начальницького складу службу цивільного захисту, як на підставу неправомірності звільнення у зв'язку із закінченням строку дії контракту, позивач вказує на звуження його трудових прав через укладення такого контракту.

Разом із тим, учасниками справи не оспорюється те, що 29.04.2008 позивач в добровільному порядку надав свою згоду на переведення на службу за контрактом на 3 (три) роки у зв'язку з чим, 16.05.2008 між ГУ МНС України в Харківській області та позивачем укладено контракт № 2386/08 про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту строком на 3 (три) роки, який набрав чинність 16.05.2011 року (а.с. 52-53).

Таким чином, оскільки позивач в добровільному порядку надав свою згоду на переведення на службу за контрактом, який до того ж двічі укладався повторно, та в судовому порядку не довів, що така згода на переведення була надана примусово, відсутні підстави стверджувати про порушення трудових прав позивача та про факт примусового проходження служби за контрактом.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження позиції апелянта щодо його переведення на контрактну службу під загрозою звільнення, а також доказів на підтвердження вирішення позивачем вказаного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 106 Кодексу цивільного захисту України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв'язку із закінченням строку контракту.

Пунктом 55 Положення № 593 встановлено, що новий контракт про проходження служби укладається між посадовою особою, якій надано право на підписання контракту, та особою рядового і начальницького складу не пізніше, ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту.

Про укладення нового контракту оголошується у наказі по особовому складу не пізніше наступного дня після закінчення строку дії попереднього контракту, після чого він набирає чинності.

Згідно з положеннями пункту 56 Положення № 593, днем припинення строку дії контракту вважається: день закінчення строку дії контракту; день, зазначений у наказі по особовому складу про звільнення із служби цивільного захисту (але не раніше дня виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів ДСНС) - у разі дострокового розірвання контракту; наступний день після смерті (загибелі) особи рядового і начальницького складу, а також визнання її судом безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Відповідно до пункту 176 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв'язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні (пп. 1 п. 176 Положення № 593).

Відповідно до пункту 3 контракту про проходження служби цивільного захисту № 388/14 (а.с. 75-76), укладеного між ДСНС та ОСОБА_1, цей контракт укладено на 3 (три) роки. Згідно пункту 12 контракту цей контракт набирає чинності з 17.05.2014.

Пунктом 53 Положення № 593 передбачено, що строк дії контракту обчислюється з дня набрання ним чинності. Про день набрання чинності контрактом робиться відповідний запис в усіх примірниках контракту. Строк дії контракту обчислюється повними роками.

Таким чином, трьохрічний строк дії контракту про проходження служби цивільного захисту № 388/14, який набрав чинності 17 травня 2014 року, закінчується 18 травня 2017 року.

Пунктом 48 Положення № 593 визначено, що контракт може бути продовжено після закінчення строку дії попереднього контракту на строк, визначений у пункті 47 цього Положення.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що пунктом 48 Положення № 593 передбачено не обов'язок, а право ДСНС на продовження контракту після закінчення строку дії попереднього контракту на строк, визначений у пункті 47 цього Положення.

Згідно підпункту 1 пункту 176 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв'язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні.

Таким чином, вказаною нормою передбачено обов'язок попередження за два тижні осіб рядового і начальницького складу саме про закінчення строку контракту, а не про звільнення із служби цивільного захисту.

Судовим розглядом встановлено, що 01.03.2017, начальником Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області Бруєвим М.О. подано рапорт про розгляд питання щодо продовження контракту начальнику караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1

Так, начальником Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області Бруєвим М.О. зазначено, що начальник караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби, у зв'язку із закінченням строку контракту або переведення його на іншу посаду, яка не пов'язана з роботою з особовим складом та меншим обсягом навантаження (а.с. 56).

Листом від 07.03.2017 року № 020-1684/192, ГУ ДСНС у Харківській області повідомлено начальника караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1, що 18.05.2017 закінчується дія контракту про проходження останнім служби цивільного захисту, новий контракт про проходження служби цивільного захисту укладено не буде (а.с. 57).

Вищезазначений лист отримано ОСОБА_1 09.03.2017, що підтверджується підписом останнього на вказаному листі від 07.03.2017 № 020-1684/192 (а.с. 57).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про закінчення строку контракту у порядку та у відповідності до вимог Положення № 593.

В подальшому, питання щодо продовження строку контракту про проходження служби цивільного захисту та відповідності займаній посаді капітана служби цивільного захисту, начальника караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1, було предметом розгляду на засіданні атестаційної комісії ГУ ДСНС України у Харківській області, результати чого зафіксовані в протоколі № 5 від 03.05.2017 (а.с. 62-63).

Як вбачається зі змісту атестаційного листа від 03.05.2017, 20.04.2017 атестаційною комісією уже було проведено засідання щодо розгляду питання про продовження строку контракту про проходження служби цивільного захисту, про яке ОСОБА_1 був інформований, однак на засідання комісії не прибув (зворотній бік а.с. 73).

Безпосереднім начальником позивача зазначено, що за період з травня 2014 року до квітня 2017 року капітан служби цивільного захисту ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, подається до звільнення зі служби у зв'язку із закінченням строку контракту (за постійне порушення дисципліни та неналежне виконання службових обов'язку) (а.с. 66-67). Зі змістом атестаційного листа позивач ознайомлений 04.05.2017, про що у атестаційному листі наявна відмітка.

Згідно висновку атестаційної комісії у атестаційному листі за період з травня 2014 року до квітня 2017 року ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби у зв'язку із закінченням строку контракту з причин постійного порушення дисципліни та неналежне виконання службових обов'язків (а.с. 67).

Колегія суддів зазначає, що позивачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів оскарження вищезазначених висновків атестаційної комісії в судовому порядку у разі не згоди з процедурою проведення такої атестації та/чи результатами атестування.

Окрім того, за порушення службової дисципліни капітан служби цивільного захисту ОСОБА_1 наказом начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області від 24.06.2016 № 276 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с. 109-112).

За неналежне виконання службових обов'язків наказом начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області від 01.07.2016 № 285 ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани (а.с. 113).

Також, за наказом начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області від 31.08.2016 № 366, за неналежний контроль за підлеглими начальник караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків вирішено, що ОСОБА_1 заслуговує на дисциплінарне стягнення, але враховуючи те, що він має дисциплінарні стягнення, обмежитись раніш прийнятим рішенням (а.с. 114-122).

Наказом начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області від 15.09.2016 № 395, за неналежне виконання службових обов'язків в частині порушення встановленого порядку продовження щорічної відпустки у зв'язку з хворобою вирішено, що начальник караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1 заслуговує на дисциплінарне стягнення, але враховуючи те, що він має дисциплінарні стягнення, обмежитись раніш прийнятим рішенням (а.с. 123).

Станом на день закінчення контракту з ОСОБА_1 (18.05.2017) дисциплінарні стягнення, накладені на позивача наказами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 24.06.2016 № 276 та від 01.07.2016 № 285 "Про накладення дисциплінарного стягнення" були чинними, доказів оскарження таких наказів у випадку незгоди з підставами їх прийняття в судовому порядку матеріали справи не містять.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що прийняття таких наказів про накладення дисциплінарних стягнень є суб'єктивними рішеннями керівництва ДСНС через створення позивачем без згоди керівництва ДСНС профспілкової організації, оскільки позивачем не заявлено вимоги про скасування таких наказів в межах розгляду цієї справи.

Якщо позивач не згодний з такими наказами, він має право оскаржити рішення про накладення дисциплінарних стягнень в судовому порядку. За відсутності судового рішення про визнання протиправними та скасування цих наказів, такі накази вважаються чинними та були правомірно враховані відповідачем під час розгляду питання про продовження строку контракту про проходження служби цивільного захисту.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованою позицію апелянта про те, що відповідачем не доведено його службову невідповідність, оскільки підставою для звільнення позивача визначено підпункт 1 пункту 176 Положення № 593, відповідно до якого контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв'язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні, а не у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту.

З приводу посилання заявника апеляційної скарги про неврахування ГУ ДСНС у Харківській області під час звільнення ОСОБА_1 особливостей звільнення членів профспілкових організацій, то колегія суд зазначає таке.

Згідно наданої позивачем до суду копії виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 29.03.2016 № 03.1-11/1258, ОСОБА_1 є керівником Первинної профспілкової організації атестованих пожежних-рятувальників ГУ ДСНС України у Харківській області, яка зареєстрована 15.03.2016 (а.с.19).

Відповідно до частини 1 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Стаття 40 Кодексу законів про працю України встановлює розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Стаття 41 Кодексу законів про працю України визначає додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 38 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.

Частиною 3, 4 статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" встановлено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок).

Звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення з роботи чи зі служби. Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком випадків, коли це обумовлено станом здоров'я.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок) у разі розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 Кодексу законів про працю України.

Наказом Головного управління ДСНС України у Харківській області від 18.05.2017 № 249 капітана служби цивільного захисту, начальника караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1 звільнено із служби у запас (з постановкою на військовий облік) (з виключенням з кадрів ДСНС) за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв'язку із закінченням строку контракту) Положення.

Відтак, оскільки позивача звільнено за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв'язку із закінченням строку контракту) Положення, то це не потребувало попередньої згоди виборного органу, головою якого він є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок), а тому колегія суддів відхиляє посилання апелянта про порушення порядку звільнення його як голови профспілкового органу, передбаченого статтею 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

З приводу посилання заявника апеляційної скарги на приписи статті 39-1 Кодексу законів про працю України про те, що дія контракту вважається продовженою на невизначений строк, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до частини 1 статті 39-1 Кодексу законів про працю України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Таким чином, продовження трудових правовідносин, тобто вихід працівника на роботу наступного дня після закінчення строкового трудового договору, допуск його до роботи є юридичним фактом, у силу якого строковий трудовий договір набуває характеру безстрокового, укладеного на невизначений термін. Однак такі наслідки не настають, якщо хоча б одна із сторін вимагає припинення трудових правовідносин.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління ДСНС України у Харківській області від 18.05.2017 року № 249 капітана служби цивільного захисту, начальника караулу 3-державної пожежно-рятувальної частини м. Харків ОСОБА_1 звільнено із служби у запас (з постановкою на військовий облік) (з виключенням з кадрів ДСНС) за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв'язку із закінченням строку контракту) Положення з 18.05.2017. Позивача звільнено зі служби на наступний день після виходу з лікарняного, що узгоджується з вимогами чинного законодавства, а після закінчення строку дії контракту позивач на службу не виходив, доказів на спростування чого позивачем не надано.

В силу приписів ч. 3 статті 103 Кодексу цивільного захисту України визначено, що контракт щодо проходження служби цивільного захисту укладається на строк:

1) від трьох до п'яти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами рядового і молодшого начальницького складу;

2) від трьох до десяти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами середнього, старшого і вищого начальницького складу;

3) навчання - з особами, зарахованими до вищих навчальних закладів цивільного захисту;

4) п'ять років - з особами, які зараховуються до резерву служби цивільного захисту.

Отже, нормами спеціального законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено можливості укладення контракту щодо проходження служби цивільного захисту безстроково.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених судом апеляційної інстанції доказів та виходячи з вищенаведеного нормативно-правового обгрунтування, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність прийняття начальником ГУ ДСНС України у Харківській області наказу № 249 о/с від 18.05.2017 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби у зв'язку із закінченням строку контракту.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши постанову суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 по справі № 820/2509/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 26.12.2017.