Справа № 2-а-2439/11
Суддя: Матвієнко В. М.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2439/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Матвієнко В. М.

при секретарі О.А. Павличенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі про визнання рішення про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання неправомірним та його скасування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі про визнання рішення про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання неправомірним та його скасування .

В позові вказано, що з період 22.01.1993 року до 05.10.2010 року він працював суддею Пирятинського районного суду Полтавської області. З 21.08. 2007 року має право на отримання щомісячного грошового утримання в розмірі 80% заробітної плати. До стажу роботи для призначення щомісячного грошового утримання, відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005року №865» зараховано стаж роботи на посаді судді , помічника прокурора Оржицького району Полтавської області 1 рік 5 місяців 28 днів,, період проходження строкової військової служби 2 роки 3 дні та половина строку навчання в юридичному інституті 1 рік 11 місяців, загальний стаж, який давав право для призначення щомісячного грошового утримання складав 20 років. З 21 серпня 2007 року він продовжував працювати суддею Пирятинського райсуду , отримував призначене йому щомісячне грошове утримання.

На підставі п.9 ч.5 ст.126 Конституцїї України, Постанови Верховної Ради України від 09.09.2010 року та наказу голови Пирятинського районного суду від 05.10.2010 року

№ 48-К позивач звільнений у відставку та припинено виплату щомісячного грошового утримання. У жовтні 2010 року позивач звернувся до відповідача за призначенням довічного грошового утримання, надавши усі необхідні документи.

Відповідно до рішення №61 від 23 листопада 2011 року відповідач відмовив позивачеві в призначенні довічного грошового утримання, вказавши, що стаж роботи судді який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання становить 17 років 08 місяців 15 днів, при цьому не зараховано до стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання термін строкової служби в армії, робота в органах прокуратури та половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному закладі з чим позивач не погоджується.

Позивач прохає суд визнати рішення №61 Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області від 23.11.2010 року про відмову в призначенні йому щомісячного довічного грошового утримання неправомірним, скасувати рішення №61 УПФ України у Пирятинському районі Полтавської області від 23.11.2010 року про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання, зобовязати УПФ України у Пирятинському районі Полтавської області зарахувати йому в стаж роботи суддею Пирятинського районного суду Полтавської області, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання час проходження строкової військової служби у армії, час роботи в органах прокуратури та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та виплачувати йому довічне щомісячне грошове утримання у розмірі 86% його заробітної плати з 6 жовтня 2010 року, стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити , понесені судові витрати бере на себе.

Представник відповідача УПФ України у Пирятинському районі у судове засідання не з»явився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням згідно якого позов не визнав, прохає розглянути справу без своєї участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали, докази справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню .

Встановлено, що УПФ України у Пирятинському районі постановлено рішення №61 від 23 листопада 2011 року за яким відмовлено позивачу ОСОБА_1, як судді у відставці, в призначенні довічного щомісячного грошового утримання вказавши, що стаж роботи судді який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання становить 17 років 08 місяців 15 днів, при цьому не зараховано до стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, термін строкової служби в армії та половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному закладі з чим суд не погоджується і вважає це рішення УПФ України у Пирятинському районі неправомірним виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював з 22.01.1993 року до 05.10.2010 року суддею Пирятинського районного суду Полтавської області. З 21 серпня 2007 року мав право на отримання щомісячного грошового утримання, оскільки на даний період мав відповідний стаж. До стажу роботи для призначення щомісячного грошового утримання, відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005року №865» зараховано стаж роботи на посаді судді та період проходження строкової військової служби 2 роки 3 дні , робота на посаді помічника прокурора 1 рік 5 місяців 28 днів та строк навчання в юридичному інституті 1 рік 11 місяців, загальний стаж, який давав право для призначення щомісячного грошового утримання складав 20 років. З 21 серпня 2007 року позивач продовжував працювати суддею та отримував призначене щомісячне грошове утримання. На час звільнення мав стаж роботи який дає право на відставку та на отримання щомісячного грошового утримання більше 23 років, отримував щомісячне грошове утримання в розмірі 86% його заробітку.

На підставі Постанови Верховної Ради України від 9 вересня2010 року та наказу голови Пирятинського районного суду Полтавської області від 5.10.2010 року № 48-К позивач звільнений у відставку , виплати щомісячного грошового утримання були припинені.

У жовтні 2010 року позивач звернувся до відповідача за призначенням довічного грошового утримання, надавши всі необхідні документи у чому йому було відмовлено

на підставі рішення №61 від 23 листопада 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232 Х-11 «Про військовий обовязок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про стасусуддів» судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від податку щомісячне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки, але не більше ніж до 90 відсотків заробітної плати судді.

Згідно п.3.1 постанови Кабінету міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 з відповідними змінами та доповненнями, яка є наразі чинною, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно із п. 1.2 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 «Про затвердження порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного після відрахування зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у звязку з поданням заяви у відставку.

Відповідно до вищевказаних нормативних актів позивач має стаж роботи суддею з 22.01.1993р. стаж роботи в органах прокуратури з 24.07.1991р по 21.01.1993р. служба в Армії з 19.05.1983р по 21.05.1985р. і половина строку навчання в юридичному інституті на денній формі навчання з 1.09.1986р по 30.06.1990р., а всього 23 роки 1 місяць 14 днів.

який надає йому право на відставку, чим він скористався та на отримання довічного щомісячного грошового утримання в розмірі 86% його заробітку, яке він отримував до дня звільнення у відставку оскільки на підставі Постанови Верховної Ради України від 9.09.2010 року та наказу голови Пирятинського районного суду Полтавської області від 5.10.2010 року № 48-К позивача звільнено у відставку та припинено виплати щомісячного грошового утримання. Вищезазначені обставини підтверджені в судовому засіданні показами позивача, матеріалами справи одержувача щомісячного довічного грошового утримання, а саме:

з копії трудової книжки позивача вбачається, що позивач проходив строкову військову службу у Радянській армії з 19.05.1983 року до 21.05. 1985 року, з 1.09.1986р. по 30.06.1990р. навчався в юридичному інституті на денній формі навчання, з 24.07.1991р по 21.01.1993р. працював помічником прокурора Оржицького району, з 22.01.1993 року по 5.10.2010 року суддею Пирятинського районного суду Полтавської області.

Згідно копії наказу голови Пирятинського районного суду від 21 вересня 2007 року позивачу встановлено щомісячне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати з 21 серпня 2007 року.

Згідно копії наказу голови Пирятинського районного суду від 27.07.2009 року №67-к позивачу встановлено та призначено виплату щомісячного грошового утримання з 21 серпня 2009 року у розмірі 84% заробітної плати.

Згідно копії наказу голови Пирятинського районного суду від 30.07.2010 року №137-к позивачу встановлено та призначено виплату щомісячного грошового утримання з 21 серпня 2010 року у розмірі 86% заробітної плати.

Відповідно до копії Постанови Верховної Ради України від 09.09.2010 року звільнено з посади судді позивача відповідно до п.9 частини пятої статті 126 Конституції України, згідно копії наказу голови Пирятинського районного суду Полтавської області від 5.10.2010 року № 48-К звільнено у відставку та припинено виплати щомісячного грошового утримання.

Суд вважає, що відповідач безпідставно, в порушення ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232 Х-11 «Про військовий обовязок і військову службу», який передбачає, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. А також в порушення п.3.1 постанови Кабінету міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 з відповідними змінами та доповненнями, яка є наразі чинною, в якому вказано, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби, не зарахував до стажу позивача, що надає право на призначення та отримання довічного щомісячного грошового утримання у розмірі 86% його заробітної плати, час проходження строкової військової служби у армії та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному закладі.

Дії відповідача у відмові у призначенні ОСОБА_1 довічного грошового утримання, є неправомірними та такими, що порушують його права.

Ствердження відповідача у своєму письмовому клопотанні про правомірність прийняття рішення №61 від 23.11.2010 року про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачу суд оцінює критично і воно спростовується зібраними судом доказами.

Судові витрати позивач взяв на себе, прохаючи суд їх не стягувати на його користь.

Виходячи з вищенаведеного суд визнав позовні вимоги правомірними, обґрунтованими , які підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України від 25.03.1992 року № 2232 Х-11 «Про військовий обовязок і військову службу»,

ст. 43 Закону України «Про статус суддів» ,

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005року №865»

ст.ст. 5-15,158-163, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області про визнання рішення № 61 від 23 листопада 2010 року про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання неправомірним та його скасування задовольнити.

Визнати рішення №61 Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області від 23.11.2010 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання неправомірним.

Скасувати рішення №61 Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області від 23.11.2010 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області зарахувати в стаж роботи суддею Пирятинського районного суду Полтавської області Педяш Сергію Івановичу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання час проходження строкової військової служби у армії, час роботи в органах прокуратури та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та виплачувати йому довічне щомісячне грошове утримання у розмірі 86% його заробітної плати з 6 жовтня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена в Харківський адміністративний апеляційний суд через даний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2