Справа № 826/17033/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2017 року № 826/17033/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Власенкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
прозобов'язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка І.І. (надалі - Уповноважена особа Фонду, відповідач), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в останній редакції якого просить суд:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка І.І. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також щодо неподання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, з урахуванням інформації по договору від 06.01.2016 №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США в розмірі 8 000, 00 дол. США, що є еквівалентом 207 920, 00 грн. - до відшкодування 180 000, 00 грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка І.І. сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, у який включити ОСОБА_1 за договором від 06.01.2016 №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США в розмірі 8 000, 00 дол. США, що є еквівалентом 207 920,00 грн. - до відшкодування 180 000, 00 грн. та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повний перелік вкладників з урахуванням інформації щодо вкладника ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором від 06.01.2016 №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США в розмірі 8 000, 00 дол. США, що є еквівалентом 207 920, 00 грн. - до відшкодування 180 000, 00 грн..

Позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 19.05.2017.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є вкладником у ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію. Отже, позивач набув право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначає, що відповідачем рішення про визнання нікчемними вчинених (укладених) правочинів за участю позивача у встановлений Законом строк не приймалось. Навпаки, Уповноваженою особою Фонду прийнято рішення про необхідність проведення гарантованих виплат на користь позивача за рахунок Фонду. Таким чином, будь-які законні підстави для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду, на час звернення позивача до суду відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав суду письмові заперечення з проханням відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Фонду гарантування вкладів у судове засідання не прибув, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав через канцелярію суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_3 та ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" (далі також - Банк) укладено договір №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (1, 3 місяці) від 06.01.2016.

У відповідності до умов зазначеного договору (п. 1.1.) Банк приймає грошові кошти вкладника (вклад) на вкладний (депозитний) рахунок у сумі 8 000,00 дол. США на термін з 06.01.2016 по 06.04.2016. Пунктом 1.2. договору передбачено, що процентна ставка на вклад встановлюється у розмірі 9% річних.

У подальшому, 03.04.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги. За умовами вказаного договору (п. 1) ОСОБА_3 передала, а позивач прийняв право вимоги за договором №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (1, 3 місяці) від 06.01.2016 в розмірі 8 000, 00 дол. США (вісім тисячі доларів США 00 центів). Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олексюком Г.О. та зареєстровано в реєстрі за №152.

На підставі вищезазначеного договору про відступлення права вимоги 03.04.2016 між ОСОБА_3, Банком та позивачем укладено додатковий договір №1 до договору №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (1, 3 місяці) від 06.01.2016, відповідно до умов якого до договору внесені наступні зміни:

- змінено редакцію преамбули договору в частині визначення сторін договору. Зокрема, однією зі сторін договору, а саме вкладником, став позивач (п.1 додаткового договору №1);

- змінено редакцію пункту 1.1 договору. Зокрема, вказаним пунктом договору передбачається, що Банк приймає грошові кошти вкладника в подальшому "Вклад", на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1, в подальшому "Вкладний", що відкривається Банком на його ім'я, в сумі 8 000,00 дол. США на термін з 04.04.2016 по 04.06.2016. Кошти, прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні, зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок.

Проте, суд критично відноситься до додаткового договору №1 до договору №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (1, 3 місяці) від 06.01.2016, оскільки зазначений договір не підписаний сторонами і сам факт його укладення 03.04.2016 є сумнівним, оскільки відповідно до наказу ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" від 05.12.2015 №1835 "Про регламент роботи" відділення банку не працюють в неділю, тоді як 03.04.2016 припадає саме на такий день тижня.

Окрім зазначеного, постановою ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" від 04.04.2016 №565 "Про затвердження переліку пов'язаних із банком осіб станом на 01.04.2016" затверджено Перелік пов'язаних із банком осіб станом на 01.04.2016, відповідно до витягу з якого вбачається, що ОСОБА_3 є пов'язаною з ПАТ «КБ «Хрещатик» особою.

07.04.2017 позивачем було отримано належні йому за договором банківського вкладу №230D-655050 "Новорічний старт" кошти в сумі 20 050,59 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 №234 "Про віднесення ПАТ «Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 №463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 №560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка І.І. з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" з 06.06.2016 по 05.06.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Костенку І.І.

З 09.06.2016 Фонд розпочав виплати вкладникам ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", проте інформацію щодо позивача не було внесено до переліку вкладників та, як наслідок, позивачеві не сплачено гарантовану суму відшкодувань за рахунок Фонду згідно з договором від 06.01.2016 №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США .

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон № 4452-VІ).

Пунктом 3 частини першої статті 2 вказаного Закону регламентовано, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником, відповідно до п. 4 частини першої статті Закону №4452-VI є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення).

В той же час, Закон №4452-VI не містить в собі визначення поняття "пов'язана особа". Натомість, дане поняття розкрито в статті 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність", згідно з якою пов'язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Відповідно до вимог пункту 2 постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315 "Про затвердження Положення про визначення пов'язаних із банком осіб" банки повинні щомісячно надавати до Національного банку України перелік пов'язаних із банком осіб за формою, встановленою у додатку до постанови №315.

Банк визначає перелік пов'язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та з урахуванням цього Положення. Особа є пов'язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов'язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті закону (п. 1 глави 1 розділу ІІ Положення про визначення пов'язаних із банком осіб).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується витягом з постанови ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" від 04.04.2016 №565 "Про затвердження переліку пов'язаних із банком осіб станом на 01.04.2016", ОСОБА_3 є пов'язаною з ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" особою.

Також, суд критично відноситься до додаткового договору №1 до договору №153D-651413 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (1, 3 місяці) від 06.01.2016, оскільки цей договір не підписаний сторонами і сам факт його укладення у вихідний день в неділю 03.04.2016 є сумнівним та не узгоджується з наказом ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" від 05.12.2015 №1835 "Про регламент роботи", відповідно до якого відділення банку не працюють в неділю.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та, відповідно, відшкодування коштів за вкладом.

Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 у справі № 21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частиною першою статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначених постановах зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

Проаналізувавши положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд приходить до висновку, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку ГПК України.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що за своїм характером спір між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова