Справа № 820/4748/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бабаєв А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 820/4748/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду (вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004) від 08.11.2017 р. (11:14 год.) (повний текст складено 13.11.17 р.) по справі № 820/4748/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1М.) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Харківській області (далі по тексту ГУНП у Харківській області), в якому, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, просить суд зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні із розрахунку грошового забезпечення за грудень 2016 року з урахуванням премії в розмірі 163,5 відсотка, тобто в сумі 135175,50 грн. Виплату провести з урахуванням нарахованих і виплачених ОСОБА_1 у лютому 2017 року 95931,00 грн., тобто в сумі 39244,50 грн. з відрахуванням належного до сплати військового збору в розмірі 588,67 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року по справі № 820/4748/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Харківській області про стягнення частини не нарахованої грошової допомоги - задоволено.

Зобовязано Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, із розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за грудень 2016 року з урахуванням премії в розмірі 163,5 відсотка, з урахуванням нарахованих і виплачених ОСОБА_1 у лютому 2017 року 95 931,00 грн., з відрахуванням належних до сплати платежів та зборів.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Харківській області (, 61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (62416, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року по справі № 820/4748/17 скасувати, залишити позовну заяву без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ч.ч.1, 3 ст.99 КАС України стверджує, що ОСОБА_1 пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, який повязаний з проходженням публічної служби. Однак, судом першої інстанції безпідставно не застосовано до спірних відносин наслідки пропуску такого строку, передбачені частиною 1 статті 100, пунктом 9 частини 5 статті 155 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року по справі № 820/4748/17 скасувати, залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач в надісланих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін. З посиланням на п.11 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, зазначив, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що перебували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Крім того, з огляду на положення ч.7 ст.9 КАС України, ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Отже, вважає, що строк звернення до суду з цим позовом, який стосується стягнення заробітної плати, нею не пропущено.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.06.2004 р. по 06.11.2015 р. позивач проходила службу в органах внутрішніх справ України. З 07.11.2015 р. по 27.12.2016 р. ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції на посаді начальника відділу матеріального обліку управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (УФЗБО) Головного управління Національної поліції в Харківській області, мала спеціальне звання майор поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 27.12.2016 р. № 590 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч. 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до розрахункового листа за лютий 2017 року позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 95931,00 грн.

Головним управління Національної поліції в Харківській області було зроблено такий розрахунок: (3100,00 грн. (посадовий оклад) + 2000,00 грн. (оклад за спец. званням) + 1275,00 грн. (надбавка за вислугу років-25%) + 465,00 (надбавка за проходження служби в умовах режимних обмежень-15%) + 5950,80 грн. (премія-87,0%))*15р*50% = 95931,00 грн.

Позивач не погодився з таким розрахунком одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 95931,00 грн., зазначивши, що у останньому місяці перед звільненням - грудні, ОСОБА_1 отримала премію у розмірі 163,5%, тобто 9740,38 грн.

Так, судом першої інстанції встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 № 1340 від 26.12.2016 р., затверджено списки працівників апарату, відділів, відділень Головного управління Національної поліції в Харківській області для преміювання в грудні 2016 року, з якого вбачається, що за результатами роботи з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р. ОСОБА_1 встановлено премію у розмірі 163,5%.

01.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області із запитом, в якому просила надати розрахунковий лист щодо нарахованої одноразової грошової допомоги та розрахунковий лист основних та додаткових видів грошового забезпечення, встановлених на день звільнення зі служби (а.с.29).

29.06.2017 року позивачка звернулась до начальника ГУНП в Харківській області із заявою про перерахунок одноразової грошової вихідної грошової допомоги при звільненні та надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (а.с.30).

Однак, перерахунок їй проведено не було.

Не погодившись із сумою виплаченої грошової допомоги при звільненні та датою її виплати, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про зобовязання ГУНП в Харківській області провести нарахування і виплату належної одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку грошового забезпечення за грудень 2016 року з урахуванням премії в розмірі 163,5%, тобто в сумі 135175,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що премія за грудень 2016 року у розмірі 9740,38 грн. (163,5%) мала бути врахована відповідачем при нарахуванні позивачці одноразової грошової допомоги при звільненні в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 102 Закону України Про Національну поліцію пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоровя, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше пяти років і до 07 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково- дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Як встановлено пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 р. № 260, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 (далі за текстом - Порядок №260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 6 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Відповідно до п. 11 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Згідно з п. 23 розділу І Порядку №260 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні має включатися, зокрема, премія, установлена на день звільнення.

Як встановлено пунктом 12 розділу II Порядку №260, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці. Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 розділу III Порядку №260 при реорганізації штату (повністю або частково) поліцейським, призначеним на посади за новим штатом, оклади за цими посадами виплачуються з дня підписання наказу про призначення на посаду, якщо в ньому не вказана інша дата. Якщо найменування посад, які обіймають поліцейські, у новому штаті залишилися без змін, але змінилися розміри посадових окладів відповідно до чинного законодавства, нарахування та виплата грошового забезпечення за новими розмірами посадових окладів здійснюються з дня видання наказу органу поліції про встановлення нових розмірів посадових окладів, якщо в ньому не вказано інший строк виплати. Поліцейському, посаду якого скорочено, грошове забезпечення виплачується включно до дня звільнення зі служби в поліції (протягом двох місяців після його письмового попередження) у розмірі, визначеному за останньою штатною посадою, яку він обіймав на дату скорочення. Розмір щомісячної премії встановлюється за рішенням керівника органу поліції.

З аналізу наведених норм випливає, що до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні мають включатися: місячне грошове забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених на день звільнення, що мають постійний характер, та премії, установлені на день звільнення.

Тобто, зазначені суми грошового забезпечення, додаткових видів грошового забезпечення та премії рахуються за останній місяць роботи особи, що звільняється з органів Національної поліції України.

З наданих представниками сторін до матеріалів справи розрахункового листа позивача за грудень 2016 року, наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 № 1340 від 26.12.2016 р. та Списку поліцейських управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку на преміювання за результатами роботи з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р. вбачається, що премія у розмірі 163,50 % є саме місячною премією за грудень 2016 року.

Отже, премія за грудень 2016 року у розмірі 9740,38 грн. мала бути врахована відповідачем при складанні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні в повному обсязі.

Належних та достатніх доказів правомірності своїх дій щодо неврахування частини премії у розмірі 76,5% представником відповідача не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як субєктом владних повноважень не довів правомірності своїх дій щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без урахування премії саме в розмірі 163,5%, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо зобовязання ГУНП в Харківській області здійснити нарахування і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням премії в розмірі 163,5% (з урахуванням виплачених сум).

Щодо доводів відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідач стверджує, що даний позов повязаний з проходженням публічної служби в органах внутрішніх справ, а тому на нього поширюється місячний строк звернення до суду, встановлений частиною 3 статті 99 КАС України.

Проте, відповідачем не враховано, що в даному випадку ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про зобовязання відповідача виплатити їй належне грошове утримання у вигляді одноразової грошової допомоги у відповідному розмірі.

Враховуючи, що за роботу в органах внутрішніх справ позивач, як працівник, отримувала грошове забезпечення, яке за своєю правовою природою, як і заробітна плата, є грошовою винагородою за виконану роботу, а спеціальним законодавством прямо не визначено строку звернення до суду за недоотриманими сумами грошового забезпечення, слід застосовувати норми КЗпП України.

Частиною 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з ч. 2 статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, колегія суддів зазначає, що доводи відповідача про пропущення ОСОБА_1 строку звернення до суду та необхідність застосування до її позову наслідків пропуску цього строку, визначених ст.100 КАС України, є помилковими.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 по справі № 820/4748/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складений та підписаний 27.12.2017 р.