Справа № 751/7756/17
Суддя: Горбенко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7756/17
Провадження №2-а/751/402/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Горбенко Н.О.,

при секретарі Ващиліній Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира роти №2 БУПП 1 м. Чернігів ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову Серії АР № 707167 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що правопорушення не здійснював, крім того вважає, що сама постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача,представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

31.10.2017 року командиром роти №2 БУПП 1 м. Чернігів ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову Серії АР № 707167 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмір 255 грн. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Skoda Oktavia Tour, держномер СВ 0088 АІ, здійснив зупинку в зоні дії дорожного знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимогу розділу 33 д.з 3.34 ПДР України.

Вважаючи таку постанову незаконною ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом про скасування постанови Серії АР № 7071676 від 31.10.2017 року.

У позовній заяві позивач посилається на те, що під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обовязково складається протокол про адміністративне правопорушення. Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складання протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог статті 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки результатами розгляду справи. Разом з тим, статтею 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою : м. Чернігів, вул.. Громадська,66, де розташована патрульна поліція м. Чернігова. Проте, поліцейський ОСОБА_3 положень не дотримався, та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, не дав можливості скористатися своїми правами передбаченими статтею 268 КУпАП у повному обсязі. Позивачем зазначено, що поліцейський ОСОБА_3 повідомивши його, що він повинен перевірити чи не перебуває автомобіль в розшуку, пішов до свого патрульного автомобіля, де і виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи яка розглядає справу, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, не розяснено права, не складено протокол про адміністративне правопорушення, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у справі та взагалі не було оглошено про розгляд справи. На підставі цього, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №707167 від 31.10.2017 року винесену командиром роти №2 БУПП 1 м. Чіернігів ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн. Також просить закрити провадження у адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Звертаючись з даним адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови, позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без роз'яснення йому прав та обов'язків, та вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча він і висловлював свою незгоду з правопорушенням, яке йому інкримінується.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Водночас, порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом №1376 Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року, згідно з п. 3 якої протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

А відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався, хоча позивач заперечував скоєння правопорушення, в якому його звинувачують під час складання інспектором спірної постанови, відтак вказане свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, дія положень ст. 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого вказаною статтею, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Окрім того, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 цього Кодексу).

А згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати інспектору свої доводи та заперечення, а відтак суд дійшов висновку, що розгляд адміністративної справи було здійснено без роз'яснення прав та обов'язків позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не довів правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята поліцейським патрульної служби з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного останнім не надано, а відтак спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що наявними матеріалами справи не підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і командиром роти №2 БУПП 1 м. Чернігів ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, крім складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 707167 від 31.10.2017 року, яка не відобразила фактичні обставини і на погляд суду складена виключно на припущеннях працівника поліції, не було здійснено жодних дій направлених на встановлення інших фактичних даних на основі яких суб'єктом владних повноважень було прийнято рішення про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова була винесена посадовою особою патрульної поліції ОСОБА_3 протиправно та підлягає скасуванню в зв'язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стст. 2, 6-9, 229, 72, 76, 242, 243, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира роти №2 БУПП 1 м. Чернігів ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії АР №707167 від 31.10.2017 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Постанову серії АР № 707167 від 31 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Суддя Н.О. Горбенко