Справа № 804/6188/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 р. Справа № 804/6188/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -
Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сплачений судовий збір.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, просив розглядати справу без його участі в порядку письмового провадження.

В судове засідання з'явився представник відповідача. Проти позову заперечував у повному обсязі у письмових запереченнях проти позову та поясненнях посилався на те, що в інтегрованій картці платника податків у фізичної особи ОСОБА_1 рахується борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 2 662,78 грн., який не погашений та не знятий з обліку. Даний податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 17124-1303 від 30.06.2017 року. Разом з тим, зазначив про неможливість надання доказів стосовно формування та направлення вказаного повідомлення-рішення у звязку з помилковістю його зазначення в інтегрованій картці платника податку.

З урахуванням вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) 14.06.2004 року зареєстрований виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області як фізична особа-підприємець за № 0011441, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особипідприємця серія В01 № 079807 та перебуває на податковому обліку в Криворізькій північній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, знаходиться на спрощеній системі оподаткування та звітності, є платником єдиного податку на підставі свідоцтва платника єдиного податку Серії Б № 438776 від 31.05.2012 року.

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу від 30.08.2017 року № 15555-17 на суму 2 662, 78 грн. з земельного податку з фізичних осіб.

Крім того, відповідно до ст. 89 Податкового кодексу України, прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків ОСОБА_1 від 30.08.2017 року № 1555-17/83.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до положень частини 2 статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено, обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України сума нарахованого грошового зобов'язання підлягає сплаті протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а при проведенні адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем узгодження.

Згідно пп. 14.1.157. п.14.1 ст.14 ПУ України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.58.1. ст.58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Відповідно до 58.2. ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг (п.58.3 ст.58 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення з нарахування позивачу зобовязання із земельного податку від 30.06.2017 року за № 17124-1303 фактично податковим органом не приймалось, оскільки представником відповідача на вимогу суду так і не надано його копії, а також не надано доказів його складання та направлення позивачу. Окрім того, в письмових поясненнях від представника відповідача, які містяться в матеріалах справи, зазначено про неможливість надання доказів формування та направлення позивачу податкового-повідомлення рішення №14124-1303 від 30.06.2017 року, що зазначене в інтегрованій картці платника податків, у зв'язку із помилковим зазначенням податкового повідомлення-рішення №17124-1303 від 30.06.2017 року в інтегрованій картці платника податків по земельному податку з фізичних осіб.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.155. п.14.1 ст.14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89.1. ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань.

Не маючи доказів узгодженості грошового зобов'язання, відповідачем було направлено позивачу податкову вимогу від 30.08.2017 року №15555-17 та рішення №15555-17/83 про опис майна у податкову заставу від 30.08.2017 року, що є порушення положень чинного законодавства.

Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що податковим органом не надано доказів складання податкового повідомлення-рішення про нарахування земельного податку з фізичних осіб, а також його узгодження в порядку визначеному Податковим кодексом України, суд приходить до висновку, що складені податковим органом вимога та рішення про опис майна у податкову заставу від 30.08.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказів на спростування позовних вимог суду не надав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує судові витрати позивачу згідно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.08.2017 року № 15555-17.

Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.08.2017 року № 15555-17/83.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1 280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2