Справа № 616/687/16-а
Суддя: Риков М. І.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 616/687/16-а
Провадження № 2-а/616/20/16

П О С Т А Н О В А
Іменем України

„09" грудня 2016 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Великобурлуцькому районі Харківської області, в якому просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області щодо розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме: зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за період військової служби у підрозділі «медичний пункт» в/ч НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області у період з 07.09.89 р. по 22.06.91 р. та зобов`язати УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення, тобто з 10 листопада 2015 року.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в 1985 році він вступив до Вовчанського медичного училища Харківської області, яке закінчив в 1989 році по спеціальності лікарська справа. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 1 березня 1989 року заявнику присвоєно кваліфікацію фельдшер.

З 05 червня 1989 року по 22 червня 1991 року проходив строкову службу в лавах Радянської Армії, а саме: у військовій частині на посаді «санітарний інструктор». Військову службу проходив в підрозділі медичний пункт військовій частині № 42694, м. Новомосковськ.

З 22 липня 1991 року і по 18 квітня 2003 року працював на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Комісарове Великобурлуцького району Харківської області, а з 05 грудня 2003 року по 01 квітня 2015 року на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Комісарове Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. З 01 квітня 2015 року і по теперішній час працює на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Устинівка Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Позивач зазначає, що відповідно до п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років, як працівники охорони, мають особи за наявності спеціального стажу не менше 25 років 6 місяців.

Згідно трудової книжки ОСОБА_3 має загальний стаж роботи більше 28 років. На підставі цього, 10.11.2015 року він подав пакет документів до управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області щодо призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я.

09.02.2016 року він отримав письмове повідомлення УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області, згідно якого, оскільки відсутнє довідкове підтвердження відомостей щодо проходження військової служби при медичному пункті чи амбулаторії військової частини НОМЕР_1 , відсутні підстави для зарахування періоду служби з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року до стажу роботи за вислугу років. З приводу вказаних обставин позивач звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення до Великобурлуцького районного суду Харківської області.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року було встановлено факт проходження ОСОБА_3 військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області у період з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року.

Вказане рішення позивач надав на адресу управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області. 19 серпня 2016 року ОСОБА_3 отримав листа в якому зазначалось, що в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах йому відмовлено, оскільки рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року не містить зобов`язання відносно управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області в частині врахування періоду служби до стажу роботи на посадах установ охорони здоров`я при призначені пенсії за вислугу років.

Позивач зазначає, що відповідно до трудової книжки він має загальний стаж роботи 28 років 11 місяців 17 днів на день звернення до управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області, тобто на 10 листопада 2015 року. Позивач стверджує, що він має 23 роки 9 місяців 11 днів загального стажу роботи на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років та 1 рік 9 місяців 15 днів служби в лавах Радянської армії у підрозділі «медичний пункт» в/ч НОМЕР_2 , що підтверджено судовим рішенням.

ОСОБА_3 звернувся з документами до УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області 10 листопада 2015 року щодо призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я. Позивачу не одразу було відмовлено в призначені пенсії, а лише 14 грудня 2015 року рекомендовано звернутись до архіву МО України. 26 січня 2016 року за вих. №179 з архіву була направлена відповідь, яку позивач отримав пізніше і надав до УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області. 09 лютого 2016 року з управління пенсійного фонду ОСОБА_3 було запропоновано встановити факт проходження служби у медичній частині, що і було встановлено рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року. 19 серпня 2016 року позивач отримав відповідь УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області, якою йому було відмовлено в призначені відповідної пенсії.

Просив поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправними дії УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області протиправними в частині відмови щодо не зарахування проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 періоду служби з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року до стажу роботи за вислугу років та зарахувати до стажу роботи позивача період військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року. Крім того, позивач просить зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 листопада 2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача Ситнік Л.П., яка діє на підставі довіреності від 09 грудня 2016 року за вих. 3824-07/07 в судове засідання не з`явилась, управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.55), зазначивши, що позовні вимоги позивача не визнають в повному обсязі.

В письмових запереченнях зазначили, що відповідно до абзацу 1 п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням змін, які внесено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911, право на пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, мають особи, що досягли віку 55 років за наявності спеціального стажу за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на 01 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати: 01.04.2015р. по 31.03.2016р. не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016р. по 31.03.2017р. не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абз.1 право на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають особи, які в період до 01.01.2016 року вже мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абз.1, 2 цього пункту, а саме: на 01.04.2015р. 25 років; на 31.12.2015р. 25 років 6 місяців; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абз.2, 11 цього пункту та після досягнення ними такого віку: 53 роки 6 місяців, які народились з 01.07.1969р. по 31.12.1969р. Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. Право на неї мають працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу від 25 до 30 років на посадах, визначених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 04.11.1993р. №909.

Згідно наданих документів та станом на дату звернення ОСОБА_3 виповнилось 49 років. Загальний стаж роботи становить 29 років 9 місяців 17 днів, в тому числі на посадах установ охорони здоров`я 24 роки 6 місяців 11 днів та 1 рік 9 місяців 14 днів проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області у період з 07.09.1989р. по 22.06.1991р. Відповідач у запереченнях стверджу, що ОСОБА_3 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення віку 53 роки 6 місяців. Отже, рішення про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 винесено після всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів (а.с.52-54).

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.8 КАС України при вирішенні справ суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист та закріплено у ст.46 Конституції України.
Як убачається із матеріалів справи, позивач в 1985 році вступив до Вовчанського медичного училища Харківської області, яке закінчив в 1989 році по спеціальності лікарська справа. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 1 березня 1989 року заявнику присвоєно кваліфікацію фельдшер, що підтверджується дипломом серія НОМЕР_3 (а.с.09).

Відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_4 , ОСОБА_3 з 05 червня 1989 року по 22 червня 1991 року проходив строкову службу в лавах Радянської Армії. З 22 липня 1991 року і по 18 квітня 2003 року працював на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Комісарове Великобурлуцького району Харківської області, а з 05 грудня 2003 року по 01 квітня 2015 року на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Комісарове Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. З 01 квітня 2015 року і по теперішній час працює на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Устинівка Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.10-11).

10 листопада 2015 року (а.с.20) ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки у нього достатньо спеціального стажу - 23 роки 9 місяців 11 днів на посадах установ охорони здоров`я які дають право на пенсію за вислугу років + 1 рік 9 місяців 15 днів проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 , а в сукупності 25 років 6 місяців 26 днів.

При розгляді документів про призначення пенсії, УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області листом від 04 грудня 2015 року за вих. 2834-05/07 з метою визначення можливості зарахування до спеціального стажу періоду служби на посадах «фельдшер» або «санітарний інструктор» рекомендувало позивачеві звернутись до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо отримання більш точних відомостей, а саме: з зазначенням служби у медичному пункті військової частини (а.с.20), тобто в призначенні пенсії позивачеві не було відмовлено.

На підставі цього, позивач вимушений звернутись до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з питанням щодо проходження військової служби та в лютому місяці 2016 року отримав відповідь за вихід. № 179/1/760 від 26.01.2016 р., що згідно архівної довідки, надати відомості щодо проходження військової служби при медичному пункті чи амбулаторії в/ч НОМЕР_1 за період 1989-1991 р.р. немає можливості, оскільки в перевірених наказах командира частини про зарахування та виключення, в книзі алфавітного обліку складу необхідні відомості не виявлені. Однак, Галузевий державний архів Міністерства оборони України додатково повідомив, що згідно виписки з історичного формуляру за період служби ОСОБА_3 до складу в/ч НОМЕР_1 входив підрозділ «медичний пункт» (а.с.21). Цю відповідь ОСОБА_3 надав УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області.

09.02.2016 року позивач отримав письмове повідомлення УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області, згідно якого, оскільки відсутнє довідкове підтвердження відомостей щодо проходження військової служби при медичному пункті чи амбулаторії військової частини НОМЕР_1 , відсутні підстави для зарахування періоду служби з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року до стажу роботи за вислугу років (а.с.22). З цього приводу позивач звернувся до Великобурлуцького районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

21 липня 2016 року рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області було встановлено факт проходження ОСОБА_3 військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області у період з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року. Рішення набрало законної сили 06 серпня 2016 року (а.с.23-28).

Вказане рішення позивач надав на адресу УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області та 19 серпня 2016 року ОСОБА_3 отримав листа в якому було зазначено, оскільки рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21.07.2016 р. не містить зобов`язання відносно управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області в частині врахування періоду служби до стажу роботи на посадах установ охорони здоров`я при призначені пенсії за вислугу років, то УПФУ не має підстав призначати даній особі пенсію за вислугу років (а.с.29).

Однак, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на день звернення позивача до УПФ України в Великобурлуцькому районі Харківської області)право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року, право на пенсію за вислугу років має, зокрема, особа, яка працює лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою КАС України встановлено преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч.1 ст.72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Отже, за змістом ч.1 ст.72 КАС України, учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Водночас передбачене ч.1 ст.72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ч.1 ст.72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС України (лист Вищого адміністративного суду України «Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України» №2379/12/13-12 від 14.11.2012).
Відповідачем не наведено жодної обставини та не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування встановлених преюдиційних фактів.
Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в цивільній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
В даному випадку є рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року про наявність в ОСОБА_3 стажу роботи за період військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року. Цей стаж має бути зарахований як пільговий.

Згідно записів у трудовій книжці позивача, його загальний трудовий стаж становить більше 28 років (а.с.10-12).
У відповідності до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
У зв`язку з цим, 10 листопада 2015 року позивач звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення відповідної пенсії.
Згідно з п.43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всів поданих документів органом, що визначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Листом про розгляд документів УПФУ в Великобурлуцькому районі Харківської області від 19 серпня 2016 року позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відмовлено, оскільки рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року не містить зобов`язання відносно управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області в частині врахування періоду служби до стажу роботи на посадах установ охорони здоров`я при призначені пенсії за вислугу років.

Право позивача на пільгову пенсію підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_5 , з якої вбачається, що загальний стаж роботи позивача на дату звернення до управління становить 28 років 11 місяців 17 днів, в тому числі на посадах установ охорони здоров`я 23 роки 9 місяців 11 днів та 1 рік 9 місяців 15 днів проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області у період з 07.09.1989р. по 22.06.1991 р. і ці обставини визнанні відповідачем (а.с.20).
У відповідності до ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначена з більш раннього періоду, а саме пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не було надано жодного доказу щодо правомірності їх відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справ керувався принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.
На підставі викладеного, судом встановлено, що спеціальний стаж позивача є достатнім (23 роки 9 місяців 11 днів на посадах установ охорони здоров`я які дають право на пенсію за вислугу років + 1 рік 9 місяців 15 днів проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 , а в сукупності 25 років 6 місяців 26 днів), а тому позивач має право на пенсію за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який був чинний на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов і період військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року слід зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи, який дає йому право на одержання пенсії на пільгових умовах. За наявності пільгового стажу у позивача, відповідач безпідставно відмовив даній особі у призначені пенсії на пільгових умовах. Суд приходить до висновку, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач також надав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому просить: визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ст.102 КАСУ, суд поновляє строк за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, з урахуванням пояснень позивача, наданих ним письмових доказів, суд приходить думки, що зазначені позивачем причини пропуску процесуального строку є поважними, оскільки протягом тривалого часу позивач збирав інформацію щодо проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 , та відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку позивач отримав лише 19 серпня 2016 року (а.с.29), хоча звернувся до відповідача 10 листопада 2015 року (а.с.20), а тому він підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 6-11, 71, 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, районний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду із зазначеним позовом.
Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області в частині відмови ОСОБА_3 щодо не зарахуванню проходження військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 періоду служби з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року до стажу роботи за вислугу років.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_3 , що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону від 05 листопада 1991 року N 1788-XII, Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 3), період військової служби у підрозділі «медичний пункт» військової частини НОМЕР_1 м. Новомосковськ Дніпропетровської області з 07 вересня 1989 року по 22 червня 1991 року.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Великобурлуцькому районі Харківської області призначити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону від 05 листопада 1991 року N 1788-XII, Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 3), з 10 листопада 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великобурлуцький районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено та підписано 13 грудня 2016 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: М.І.РИКОВ

Постанова виготовлена за допомогою комп`ютерної техніки в нарадчій кімнаті.