Справа № 826/10969/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 грудня 2017 року м. Київ№ 826/10969/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., при секретарі судового засідання Борсуковській А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Петришина Василя Михайловича, за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Петришина Василя Михайловича (далі - відповідач), треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.06.2017 року, індексний номер 35681928; зобов'язати відповідача внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

У судовому засіданні 21.12.2017 року представником третьої особи заявлено клопотання про закриття провадження у справі, з підстав того, що Подільським районним судом м.Києва розглядається справа №758/13143/17 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та ПАТ "Укрсиббанк" про визнання недійсними договорів факторингу та уступки прав вимоги за іпотечними договорами. Відтак, з огляду на наявність невирішеного спору про право на нерухоме майно, який не врегульовано та не вирішено судом, вважає що справа підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Частиною першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов'язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Пункт 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень

Отже, на житлові спори, як особливий різновид спорів, що стосуються житлових прав та інтересів громадян і організацій, розповсюджується цивільна юрисдикція.

Згідно з пунктом 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При тлумаченні норми пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, Верховний Суд України в постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-14 цс16 вказав на те, що в порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого приміщення, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщеннях державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача.

Аналогічний висновок, викладений і в постанові Верховного Суду України від 23.02.2016 року у справі № 21-655а15, в якому зазначено, що приписи пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства. Поняття «житлові відносини», на думку колегії суддів, в контексті змісту наведеної норми включає і право на одержання житла у зв'язку з проходженням публічної служби, оскільки ця норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд зазначає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі, згідно вимог пункту першого частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 243, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №826/10969/17 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Петришина Василя Михайловича, за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов