Справа № 804/267/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 р. Справа № 804/267/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Апостолівського районного відділу Національної поліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській про поновлення на посаді, та зобовязання вчинити певні дії,-
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Апостолівського районного відділу Національної поліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській, в якому позивач просить (з урахуванням уточненого позову від 15.05.2017 року):
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 №485 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п.64г (через скорочення штатів);
- поновити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді з 06.11.2015 року;
- зобов'язати відповідача - Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Дніпропетровській області та відповідача - Ліквідаційну комісію Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період починаючи з 06.11.2015 року по день поновлення на роботі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ГУ МВС України у Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015 року його було звільнено у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС та відповідно до пп. 10 та 11 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію. Позивач своє звільнення з посади вважає незаконним, таким що прийняте відповідачем без попередження про скорочення займаної посади та про необхідність прибути у відділ кадрового забезпечення для вирішення питання по суті.
Ухвалою суду від 14.01.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до судового розгляду (суддя Павловський Д.П.).
Згідно з Розпорядженням керівника апарату № 862д призначено повторний автоматичний розподіл справи: у зв'язку із перебуванням судді Павловського Д.П. у відпустці по догляду за дитиною.
Ухвалою суду від 06.04.2017 року справу прийнято до провадження суддею Сидоренко Д.В., поновлено провадження та призначено до судового розгляду.
В судове засідання з'явився позивач та представник відповідача - Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Відповідач - Ліквідаційна комісія Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника.
В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов в повному обсязі, на його задоволенні наполягав та зазначив, що ним подавався рапорт про прийняття на службу в поліції, який було передано до відділу кадрів.
Представник відповідача - Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що відповідно до абзацу 5 пункту 8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженого постановою КМУ УРСР від 29.07.1991 №114, дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в ОВС, проводиться у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі. Відповідно до пп."г" п. 64 Положення, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - за відсутності можливості подальшого використання на службі. Діючим законодавством форма попередження працівника про вивільнення невстановлена, а тому воно може бути зроблено у вигляді листа, розпорядження чи іншого документа, у даному випадку органами державної влади був обраний спосіб попередження, зокрема працівників міліції (осіб рядового і начальницького складу ОВС) про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів - у формі норми Закону, що носить загальнодоступний характер та встановлює достатній термін для того щоб дізнатися про можливі наслідки такого попередження.
В ході судових засідань були допитані як свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо відомих їм обставин відносно подання ОСОБА_3 рапорту про прийняття на службу в національну поліцію.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
До публічної служби у встановлених випадках відноситься державна служба. Так, за змістом ст. 1 Закону України Про державну службу державна служба - це професійна діяльність осіб, що займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують зарплату за рахунок державних коштів.
Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та і функцій держави, оплачується з державних коштів.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України Про міліцію (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.
ОСОБА_3 15.08.1997 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ відповідно до наказу №178 о/с.
Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16 вересня 2015 року Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ було ліквідовано як юридичну особу Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.
Наказом МВС України №1388 від 06.11.2015р. Про організаційно-штатні питання, відповідно до Закону України Про Національну поліцію та постанов КМ України від 16.09.2015р. №730 Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, від 23.09.2015р. №751 Про ліквідацію територіального органу Міністерства внутрішніх справ та від 13.10.2015р. №834 Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ наказано, уважати такими, що втратили чинність, штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з Переліком змін у штатах МВС, зокрема у ГУ МВС України в Дніпропетровській області скасовуються всі штати та скорочуються всі посади.
Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015р. №485 о/с По особовому складу згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" звільнено у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п.64 "г" (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_3 (М-123574) дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Апостолівського районного відділу, з 06 листопада 2015 року.
Не погоджуючись з даним наказом, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підставами для визнання рішення незаконним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції посадової особи, яка прийняла цей акт, а також прийнятого з порушенням процедури його прийняття.
Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Тобто зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Так, спірні відносини регулюються Законом України Про Національну поліцію (далі - Закон №580) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі-Положення №114, в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону №580 передбачено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Відповідно п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
При цьому суд зазначає, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Тобто, позивач попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу закону.
Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника в новоутвореній установі відповідно до вказаного Закону не є обов'язком роботодавця. Крім того, згідно положень ст. 104 ЦК України ліквідація - це така форма припинення діяльності юридичної особи, за якої перестають існувати всі її права та обов'язки без переходу прав та обов'язків у порядку правонаступництва до інших юридичних осіб, тобто є припиненням всіх прав і обов'язків юридичної особи без визначення правонаступника.
Приписами пунктів 9,10,11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.
Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.
З аналізу вказаних норм слідує, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580.
Враховуючи, що Закон №580 було опубліковано 06.08.2015 в газеті Голос України, відповідно 3-х місячний термін з дня опублікування закінчується 06.11.2015.
Однак, як вбачається з довідки Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 27.07.2016р., станом на 06.11.2015р., ОСОБА_3 не звертався з рапортом щодо призначення його на відповідну посаду в ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та з рапортом щодо звільнення його з ОВС за п.64 з (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації).
Також суд зазначає, що згідно показань свідків - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ними та ОСОБА_3 були написані рапорти про прийняття на службу в поліцію та передані до працівників відділу кадрів. Згідно показань свідка, працівника відділу кадрів ОСОБА_7, до відділу кадрів рапорту від позивача не надходило, враховуючий це, по відношенню до нього був підготовлений наказ на звільнення.
В ході судового засідання, судом було оглянуто матеріали особової справи позивача - ОСОБА_3, яку суд своєю ухвалою витребовував з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для огляду. Переглянувши матеріали особової справи позивача, судом встановлено, що в ній відсутні будь-які документи, в тому числі рапорти написані ОСОБА_3 щодо призначення його на відповідну посаду в ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та щодо звільнення його з ОВС за п.64 з (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації).
Крім того, в матеріалах справи міститься довідка діловода Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2016 року, згідно якої, в період часу з 06.11.2015 по 01.03.2016 року до Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області заяв через секретаріат від громадянина ОСОБА_3 не надходило.
Таким чином, суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки такі покази суперечать іншим дослідженим доказам.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ГУ МВС України в Дніпропетровській області діяло на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №485о/с від 06.11.2015р. в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п.64г (через скорочення штатів) та про поновлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді з 06.11.2015 року, не підлягають задоволенню.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 18.10.2017р.
У повному обсязі постанову складено 23.10.2017р.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1