Справа № 348/2049/17
Суддя: Грещук Р.П.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2049/17

22 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді- Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії щодо невиконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії щодо невиконання рішення суду.

В судове засіданні позивач не прибула. Натомість на адресу суду направила письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обємі з підстав зазначених в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення, яким визнати неправомірними дії Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області щодо відмови у виконанні постанови Надвірняського р-нного суду Івано-Франківської області № 348/1927/15-а від 05.11.2015 року при обчисленні їй пенсії по втраті годувальника.

Зобовязати Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області здійснити перерахунок її пенсії по втраті годувальника з 15.06.2017 року з врахуванням постанови Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області № 348/1927/15-а від 05.11.2015 року із збереженням індексації пенсії, виплатити недоотримані нею суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Представник відповідач в судовому засіданнні позовні вимоги не визнала та подала заперечення в якому ОУПФ України Івано-Франківської області вказує, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до З-ну України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1)пенсія за віком; 2)пенсія по інвалідності; 3)пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100% пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Зазначає, що постановою Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області від 05.11.2015 року по справі № 348/1927/15а зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі зарахувати ОСОБА_3 в пільговому обчислені періоди роботи з 21.12.1982р. по 30.06.1986р., з 01.07.1986р. по 01.12.1994р., з 01.12.1994р. по 04.02.1997р. як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Постанова Надвірнянського р-нного суду від 05.11.2015р. набрала законної сили 24.12.2015р.

Статтею 255 КАС України передбачено, що рішення суду стає обов'язковим для виконання всіма органами та особами після набрання законної сили.

Управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі виконано постанову Надвірнянського районного суду від 05.121.2015р., яка набрала законної сили 24.12.2015р. в повному обсязі.

Згідно ст.1127 ЦК України суми заробітної плати , пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті маме її матеріальне забезпечення. Тому,на думку відповідача, зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати припиняються.

Крім того, згідно ст. ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2- відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Ст. 2 КАС України також передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Змістом ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст.71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та перебуває на обліку в Надвірнянському ОУПФ України Івано-Франківської області та з 15.06.2017 року отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

15.06.2017 року позивач звернулася до управління із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3, який помер 11.06.2017 року.

Судом також перевірено, що в пенсійній справі померлого годувальника ОСОБА_3 наявний перерахунок пенсії, згідно постанови Надвірняського районного суду Івано-Франківської області №348/1927/5-а від 05.11.2015 року.

Відповідно до вказаної постанови, УПФ України в Надвірнянському районі зобовязано зарахувати ОСОБА_3 в пільговому обчисленні період роботи з 21.12.1982р. по 30.06.1986р., з 01.07.1986р. по 01.12.1994р., 01.12.1994р. по 04.02.1997р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Постанова Надвірняського р-нного суду Івано-Франківської області № 348/1927/15-а від 05.11.2015 року набрала законної сили 24.12.2015 року.

Зясовано також, що відповідачем при обчисленні пенсії ОСОБА_2 не враховано вищезазначене рішення суду, з мотивів, що постанова суду від 05.11.2015 року стосується конкретно ОСОБА_3, а позивачу для зарахування стажу в пільговому обчисленні необхідно звернутися до суду із новим адміністративним позовом.

Даний факт підтверджується відповідю Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області від 21.07.2017 року № 4849/03.

Разом з тим, в процесц розгляду справи судом встановлено наступне:

11.06.2017 року у віці 82 роки помер чоловік позивача -ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 247153, копія якого долучена до матеріалів справи. Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2017 року позива звернулася до управління із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст.9 цього Закону передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 36 З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку.

Згідно ч. 3 ст. 36 З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Ч. 1 ст. 37 З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 % пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В пенсійній справі померлого годувальника ОСОБА_3 наявний перерахунок пенсії згідно постанови Надвірняського р-нного суду Івано-Франківської області від 05.11.2015 року якою відповідача зобовязано зарахувати ОСОБА_3 в пільговому обчисленні період роботи з 21.12.1982р. по 30.06.1986р., з 01.07.1986р. по 01.12.1994р., 01.12.1994р. по 04.02.1997р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду України від 24.12.2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2015р. по справі № 348/1927/15-а за позовом ОСОБА_3 до УПФ України в Надвірнянському районі про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу повернено заявнику.

Відповідно, постанова Надвірняського районного суду Івано-Франківської області № 348/1927/15-а від 05.11.2015 року набрало набрала законної сили 24.12.2015 року.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження (ч.3 ст. 254 КАС України).

Постанова або ухвала суду апеляційної після набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі настають правові наслідки у вигляді його незмінності, обовязковості, невідворотності, преюдиційності, неможливості звернення до суду з аналогічним позовом та здійсненності.

Однією з основних конституційних засад судочинства в Україні є обовязковість рішень суду (ст. 129 Конституції України).

Зазначене положення констатоване також у ст. 7 КАС України як один з основних принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах.

Конституційний Суд України в рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 наголосив, що виконання всіма субєктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Виходячи з положень КАС України, звязок між обовязковістю і законною силою виражається, перш за все, у тому, що перше є наслідком другого. Рішення стає обовязковим для всіх органів та осіб після набрання законної сили (ст. 255 КАС України). Саме по собі набрання законної сили має наслідком появу у рішення таких властивостей, як незмінність, виключність, преюдиційність.

Обовязковість рішення суду зумовлена загальнообовязковістю норми закону, на підставі якого ухвалене рішення. Сторони позивач і відповідач, отримавши від суду певне вирішення їх спору, зобовязані підкоритися судовому рішенню. Це випливає із самої природи правосуддя, з тієї ролі суду, яку він відіграє як орган держави у сфері захисту й охорони прав та законних інтересів.

Як зазначалося вище, судове рішення в адміністративній справі є обовязковим до виконання. Згідно з ч. 1 ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Якщо рішення суду перебуває у законній силі і не виконується зобовязаним субєктом, особа, на чию користь ухвалене рішення, має право розраховувати на весь наявний у держави Україна механізм примусового виконання рішення суду.

У рішенні, ухваленому 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України», Європейський суд з прав людини постановив, що невиконання рішення суду та затримка його виконання є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини стосовно права на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Таким чином, на державу покладається обовязок не лише забезпечити громадянам доступ до правосуддя, неупереджений, справедливий та вчасний судовий розгляд, але й забезпечити невідкладне виконання ухвалених судових рішень, які набрали законної сили.

Cвоєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, забезпечується колом субєктів та в порядку, передбаченими законодавством про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.І ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи те, що представник Надвірнянського ОУПФ України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області не надав суду доказів правомірності своїх дій, суд вважає такі дії незаконними.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що для захисту та відновлення порушеного права позивача необхідно зобов'язати Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по втраті годувальника з 15.06.2017 року з врахуванням постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2015 року за № 348/1927/15-а із збереженням індексації пенсії, виплатити недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.2 ст. 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладне, положення ч.2 ст.99 КАС України, а також те, що право на пенсію по втраті годувальника у позивача виникло 11.06.2017 року, звернулася вона з заявою про призначення пенсії в Надвірнянське ОУПФ України 15.06.2017 року, що відповідає вимогам «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до З-у України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відповідач приймає рішення про відмову в призначенні пенсії 21.07.2017 року, ОСОБА_2 не пропустила строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, тому даний адміністративний позов підлягає розгляду по суті, а порушене право підлягає захисту з 15.06.2017 року.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного, ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст.1,9,36,37,45, З-ну України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ст. ст. 245,246,250 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у виконанні постанови Надвірняського районного суду Івано-Франківської області № 348/1927/15-а від 05.11.2015 року при обчисленні ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по втраті годувальника з 15.06.2017 року з врахуванням постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2015 року за № 348/1927/15-а із збереженням індексації пенсії, виплатити недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.255 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2017 року