Справа № 465/5701/17
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.12.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови серії БР №481157 від 24.09.2017 року та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови серії БР №481157 від 24.09.2017 року та закриття провадження у справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постановою серії БР №481157 інспектор ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 24 вересня 2017 року наклав на нього стягнення у розмірі 170 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме порушення водієм правил експлуатації транспортних засобів, з номерним знаком закріпленим не у встановленому місці та не неосвітленим в темну пору доби (п.п.2.9.в., 30.2 ПДР України).

Вважає, що вищевказана постанова незаконна та підлягає до скасування виходячи з наступного. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Київ Чоп 574 км., був зупинений інспектором ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, який повідомив, що номерний знак на бампері відсутній та одразу склав протокол. Однак жодні доводи позивача, про те, що він невинуватий, інспектором не бралися до уваги, а саме те, що номерний знак не був закритий стороннім предметом, не забруднений, а також проглядався на відстані 20 м. Крім того, бампер після пошкодження знаходився на СТО, до якого позивач і їхав. Зазначає, що не мав наміру порушувати правила дорожнього руху, але обставини склалися так, що після ДТП, позивач був змушений продовжувати рух. Більше того, ОСОБА_1 не надали можливості скористатися своїми правами, які передбачені в ст. 268 КУпАП. На основі вищевикладеного, просить скасувати постанову.

Позивач в судове засідання не зявився, проте подав на адресу суду клопотання про слухання справи без його участі . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, проте в судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративний позов про скасування постанови серії БР №481157 від 24.09.2017 року розглядається у порядку адміністративного судочинства, як це передбачено відповідно до вимог ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24.09.2017 р. о 22:55 год., керував транспортним засобом GREAT WALL HAVAL M, д.н.з. НОМЕР_2 з номерним знаком що не був закріплений у встановленому місці та не був освітлений у темну пору доби.

Відповідно до 2.3.а ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, закріплений не встановленому для цього місці.

Відповідно до п. 30. 2 ПДР, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно з п. 31.5. ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 1 ст. 76 КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Частина 2 статті 162 КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності чи закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Кріт того, судом встановлено, що відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував факт правопорушення позивачем п.п.2.9.в.,30.2 ПДР України. Крім того, ОСОБА_1, будучи учасником ДТП правомірно рухався у відповідності до п. 31.5 ПДР до найближчого СТО без порушення правил дорожнього руху.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 ОСОБА_3 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст.11,69,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора ВПОДДЗ 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови серії БР №481157 від 24.09.2017 року та закриття провадження у справі задоволити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №481157 від 24.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 170 грн., - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено сторонами в апеляційну порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Ю.М.