Справа № 805/4048/17-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. Справа №805/4048/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., за участю секретаря судового засідання Смирнової Ю.А., представники позивача не зявилися, представника відповідача ОСОБА_1 (довіреність від 18.12.2017 року), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Авдіївського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ю-2834-17 від 13.09.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», в особі відокремленого підрозділу Авдіївського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (надалі КП «Вода Донбасу», позивач) звернулася до суду із позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2834-17 від 13.09.2017 року в сумі 238 366,84 грн. (в подальшому ОСОБА_2 вимога), що сформована Головним управлінням ДФС у Донецькій області (далі за текстом ГУ ДФС, відповідач).

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача він не повинен сплачувати єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, оскільки зареєстрований у Ясинуватсько-Авдіївському відділенні Красноармійської ОДПІ, що розташована у населеному пункті, де проводилася антитерористична операція (м. Авдіївка Донецької області). А отже, сформовану Відповідачем ОСОБА_2 вимогу Позивач вважає незаконною, а тому у судовому порядку просить визнати її недійсною.

Позивач до судового засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі.

Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявні заперечення на позов у яких зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, та зобовязаний своєчасно та у повному обсязі його (внесок) нараховувати та сплачувати. Разом з цим, за інформацією ГУ ДФС за позивачем обчислюється заборгованість станом на 31.08.2017 року у сумі 238 366,84 грн. Разом з цим, на думку відповідача, з 01.01.2016 року відсутні будь-які пільги для платників єдиного внеску відсутні. Додатково представник відповідача зазначив, що позивачем не надано заяви про звільнення від сплати єдиного внеску та сертифікатів Торгово-промислової палати України, а отже відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими з наведених вище підстав та такими, що задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено судом з наявних у справі письмових доказів, позивач комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (ідентифікаційний код 00191678) зареєстроване як юридична особа 03 вересня 2007 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 026990; в стані припинення не перебуває (а.с. 69-73).

Згідно довідки про взяття на облік платника податків (форма 4-ОПП) КП «Вода Донбасу» знаходиться на податковому обліку у СДПІ З ОВП у м. Донецьку МГУМД.

В структуру КП «Компанія «Вода Донбасу» входить низка відокремлених підрозділів без статусу юридичної особи, в тому числі Авдіївське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» (ідентифікаційний код 39717281).

Авдіївське ВУВКГ, як страхувальник, перебувало на обліку у Авдіївському відділенні Ясинуватської ОДПІ, а в подальшому у Ясинуватсько-Авдіївському відділенні Красноармійської ОДПІ (на час розгляду справи - Ясинуватсько-Авдіївське відділення Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області).

13 вересня 2017 року ГУДФС у Донецькій області було сформовано вимогу № Ю- 2834-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску відносно позивача, який станом на 31.08.2017 року становить 238 366,84 грн., що підтверджується роздруківкою облікової картки позивача (а.с. 7, 50-66).

Позивач звертався зі скаргою на ОСОБА_2 вимоги, проте Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.10.2017 року № 24077/6/99-99-11-02-02-25 у задоволенні скарги відмовлено (а.с.17).

Як слідує з наданої позивачем у якості письмового доказу постанови Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі № 805/4818/16-а між цими ж сторонами, позивач звертався до суду з позовом про скасування вимоги відповідача про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 08.11.2016 року № Ю-2834-17 на суму 236 649,39 грн., за період з липня 2015 по жовтень 2016 року. Вказаною постановою суду позов задоволений повністю, спірна вимога скасована. З інформації, отриманої з бази «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС) слідує, що постанова набрала законної сили 18.04.2017 року.

Як встановлено Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/4818/16-а, сертифікатом (висновком) № 1736 про настання обставин непереборної сили від 25 листопада 2014 року № 5268/05-4 Торгово-промислова палата України відповідно до п. 5.4 Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24 грудня 2010 року № 1044, засвідчила КП «Компанія «Вода Донбасу» настання обставин непереборної сили з 10 червня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подачі податкових декларацій. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривали, дату закінчення їх терміну встановити було неможливо. Сертифікатом (висновком) № 1735 про настання обставин непереборної сили від 25 листопада 2014 року № 5270/05-4 Торгово-промислова палата України відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України засвідчила КП «Компанія «Вода Донбасу» настання обставин непереборної сили з 10 червня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривали, дату закінчення їх терміну встановити було неможливо. При цьому, заява про звільнення від виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, подана Авдіївським ВУВКГ до Авдіївського відділення Ясинуватської ОДПІ 17 грудня 2015 року.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Як слідує зі ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1. ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є в тому числі роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Разом з цим, Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669 (далі Закон №1669).

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 внесено зміни до Закону № 2464, а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

З наведеного слідує, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.

Місто Авдіївка Донецької області, на території якого розташоване Ясинуватсько-Авдіївське відділення Красноармійської ОДПІ (Ясинуватсько-Авдіївське відділення Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області), входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ позивач звільняється від виконання зобовязань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

З матеріалів справи вбачається, що спірна вимога № Ю-2834-17 від 13.09.2017 року сформована відповідно до статті 25 Закону №2464, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме, за положеннями частини четвертої цієї статті, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відсутність (відстрочення в силу закону) обовязку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги № Ю-2834-17 від 13.09.2017 року на момент її складання.

Таким чином, факт формування спірної вимоги про сплату недоїмки є протиправним на момент її формування.

Водночас суд зазначає, що Закон № 1669 не скасовує обов'язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а лише надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Наведені доводи також підтверджуються практикою Донецького апеляційного адміністративного суду, в тому числі справа № 805/1617/17-а (колегія суддів: Василенко Л.А., Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.).

Судом не приймаються посилання Відповідача на необхідність надання Позивачем заяви про звільнення від сплати єдиного внеску та сертифікатів Торгово-промислової палати України, оскільки, як встановлено Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/4818/16-а, позивач має відповідні сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили, та звертався з заявою про звільнення від виконання обов'язків, що встановлено рішенням суду між тими ж сторонами, а отже ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної адміністративної справи в силу ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства.

А отже суд вважає, що приймаючи ОСОБА_2 вимогу № Ф-460-17 від 07.11.2017 року, відповідач перевищив межі повноважень, визначених Законами України, та діяв необґрунтовано, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

З урахуванням наведеного, на думку суду ОСОБА_2 вимога є незаконною, не відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб захисту права, визначений позивачем.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 3575,50 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Авдіївського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2834-17 від 13.09.2017 року в сумі 238 366,84 грн. задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2834-17 від 13.09.2017 року в сумі 238 366,84 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Донецькій області (ЄДРЮФОП 39406028; місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, 114) на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Авдіївського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ЄДРЮФОП 39717281, місцезнаходження 86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Героїв, 53) понесені судові витрати з судового збору у розмірі 3 575,50 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 26 грудня 2017 року. Повне судове рішення складено 29 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.