Справа № 804/7996/17
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 804/7996/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми К.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПЕЙС» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних на предмет спору на стороні позивача - Компанія «ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД» (FUNAMA HOLDINGS LIMITED), ОСОБА_2, Компанія «АВАЛЕЙ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» (AVALEY INVESTMENTS LIMITED), Компанія «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED), Компанія "ЕПЛБЕЙ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТІД" (APPLEBAY INVESTMENTS LIMITED), ОСОБА_3 Інокентій Борисович, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, -
ТОВ "АГРОСПЕЙС" звернулося з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило адміністративний суд визнати протиправними дії відповідача щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитних договорів №01-1425/Т від 14 червня 2013 року, №01-1485/Т від 29 липня 2013 року, №01-1501/Т від 09 серпня 2013 року, №01-1699/Т від 18 лютого 2014 року, №01-1730/Т від 03 квітня 2014 року, що укладені між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС», а саме щодо правочинів (договорів):
- Додаткової угоди №6 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1425/Т від 14.06.2013 року;
- Договору застави майнових прав №01-1425/Т/2 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Додаткової угоди №3 від 21.07.2014 року до Кредитного договору №01-1485/Т від 29.07.2013 року;
- Додаткової угоди №4 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1485/Т від 29.07.2013 року;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/3 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/4 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/5 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_4;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/6 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_5;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/7 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/8 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/9 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/10 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/11 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/12 від 07 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Додаткової угоди №4 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року;
- Додаткової угоди №5 від 07.08.2014 року до Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року;
- ОСОБА_12 від 29.08.2014 року про розірвання Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/3 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/4 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/5 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/6 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/7 від 07 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/8 від 07 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 40 711,00 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 3 780,82 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 44 498,50 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 270 167,52 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 07.08.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 1 556,27 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за дог. 01-1501/Т від 09.08.2013, ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Правочину (Банківської операції) від 07.08.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 12 657,92 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за дог. 01-1501/Т від 09.08.2013, ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Додаткової угоди №2 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1699/Т від 18.02.2014 року;
- Додаткової угоди б/н від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1699/Т від 18.02.2014 року;
- Договору застави майнових прав №01-1699/Т/3 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Додаткової угоди №1 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1730/Т від 03.04.2014 року;
- Договору застави майнових прав №01-1730/Т/2 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- визнати протиправним та скасувати Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 18 липня 2017 року №39, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 серпня 2017 року №72, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 серпня 2017 року №71, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 22 вересня 2017 року №172, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 листопада 2017 року №225 винесені відповідачем.
Позивач свого представника в судове засідання не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином. В своєму клопотанні представник позивача просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження.
Предстаник відповідача також в судове засідання не зявився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином. Представник відповідача в поданому клопотанні просила суд розглядати справу в порядку письмового провадження.
Раніше до суду від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, в яких він заначив, що оскаржувані дії відповідачем було здійснено з дотриманням чинного законодавства, на підтвердження чого надаємо суду Протоколи ПАТ «Актабанк» № 8 від 18.07.2017 р., № 37 від 01.08.2017 р., № 37 від 01.08.2017 р., № 119 від 22.09.2017 р., № 162 від 01.11.2017 р. та Накази щодо заходів пов'язаних з наслідками № 39 від 18.07.2017 р., № 72 від 01.08.2017 р., № 71 від 01.08.2017 р., № 172 від 22.09.2017 р., № 225 від 01.11.2017 р. які містять обґрунтування законності дій відповідача. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову ТОВ «АГРОСПЕЙС» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу відмовити.
В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних на предмет спору на стороні позивача не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
До суду від третіх осіб надійшли письмові пояснення по справі, в яких вони зазначили, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підтримують їх в повному обсязі. Договори, зазначені відповідачем в повідомленнях та наказах є законними і не містять ознак нікчемності правочинів визначених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому дії відповідача щодо визнання нікчемними правочинів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів є неправомірними та суперечать нормам діючого законодавства. Треті особи просили суд розглянути справу без їх участі.
Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Таким чином, частина 4 статті 122 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015 року № 576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення № 90 про запровадження в Банку з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017 № 1217 «Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ОСОБА_13» ОСОБА_1 (далі - «Уповноважена особа Фонду»).
Відповідно до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону, Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі -Закон»), протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Суд, вирішуючи питання щодо правомірності дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК" ОСОБА_1, виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до п.1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 р., правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в оскаржуваних Наказах, повідомленнях про нікчемність правочинів, зазначає, що оскаржувані правочини є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2, 7 та 8 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Згідно з ч.1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу ч.1 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом також встановлено, що 14 червня 2013 року, між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСПЕЙС» було укладено Кредитний договір №01-1425/Т.
Крім того, 29 липня 2013 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Кредитний договір №01-1485/Т.
Крім того, 09 серпня 2013 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Кредитний договір №01-1501/Т.
Крім того, 18 лютого 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Кредитний договір №01-1699/Т.
Також, 03 квітня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Кредитний договір №01-1730/Т.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно з ч.1 ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
В силу ч.1 статті 583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
На забезпечення виконання позивачем зобовязань за Кредитним договором №01-1425/Т було укладено наступні договори:
- Договір застави майнових прав №01-1425/Т/1 від 14 червня 2013 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ФУНАМА ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД» (FUNAMA HOLDINGS LIMITED);
- Договір застави майнових прав №01-1425/Т/2 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договір застави майнових прав №01-1425/Т/2 від 02 червня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «АВАЛЕЙ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» (AVALEY INVESTMENTSLIMITED).
На забезпечення виконання Позивачем зобовязань за Кредитним договором №01-1485/Т було укладено наступні договори:
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/1 від 29 липня 2013 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ЕЛСЛІ ЕНТЕРПРАЙЗІС ЛІМІТЕД» (ELSLEY ENTERPRISES LIMITED);
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/2 від 21 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ЕПЛБЕЙ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТІД» (APPLEBAY INVESTMENTS LIMITED);
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/3 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/4 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/5 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_4;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/6 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_5;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/7 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/8 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/9 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/10 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/11 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договір застави майнових прав №01-1485/Т/12 від 07 серпня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8
На забезпечення виконання позивачем зобовязань за Кредитним договором №01-1501/Т було укладено наступні договори:
- Договір застави товарів в обороті №01-1501/Т/1 від 30 серпня 2013 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Договір застави товарів в обороті №01-1501/Т/2 від 28 березня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Договір застави майнових прав №01-1501/Т/3 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договір застави майнових прав №01-1501/Т/4 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договір застави майнових прав №01-1501/Т/5 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договір застави майнових прав №01-1501/Т/6 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договір застави майнових прав №01-1501/Т/7 від 07 серпня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договір застави майнових прав №01-1501/Т/8 від 07 серпня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8
На забезпечення виконання позивачем зобовязань за Кредитним договором №01-1699/Т було укладено наступні договори:
- Договір застави товарів в обороті №01-1699/Т/1 від 26 лютого 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Договір застави товарів в обороті №01-1699/Т/2 від 28 березня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Договір застави майнових прав №01-1699/Т/3 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2
На забезпечення виконання ТОВ «АГРОСПЕЙС» зобовязань за Кредитним договором №01-1730/Т було укладено наступні договори:
- Договір застави товарів в обороті №01-1730/Т/1 від 24.04.2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Договір застави майнових прав №01-1730/Т/2 від 23 липня 2014 року, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2
За таких обставин, факт укладання вищезаначених Договорів застави майнових прав не може свідчити про укладання банком нікчемних правочинів, оскільки ці правочини були спрямовані на надання банку додаткових гарантій виконання зобов'язань за Кредитними договорами.
Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
З урахуванням того, що в строк визначений Кредитними договорами, ТОВ «АГРОСПЕЙС» не було виконано зобовязань щодо повернення сум кредитів, то ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість за Кредитними договорами шляхом звернення стягнення на грошові кошти (право вимоги на грошові кошти) третіх осіб.
Враховуючи те, що третіми особами було здійснено погашення заборгованості за Кредитними договорами №01-1425/Т, №01-1485/Т, №01-1501/Т, №01-1699/Т, №01-1730/Т, то ПАТ «АКТАБАНК» на виконання вимог ст.512 ЦК України, відступило права вимоги за Кредитними договорами та іншими договорами, що забезпечують виконання зобовязання за Кредитним договором на користь цих третіх осіб. Так, треті особи отримали право регресної вимоги до позивача в обсязі відповідному до предмету застави/розміру коштів, що були списанні з їх рахунків за вищевказаними забезпечувальними договорами.
Суд наголошує, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не забороняє відступлення права вимоги за зобов'язаннями банку, третій особі яка виконала зобовязання боржника, а згідно з положеннями ст.512 ЦК України передбачено заміну кредитора у зобов'язанні та перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні у разі виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Відповідачем не заперечується, що третіми особами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, було здійснено погашення заборгованості ТОВ «АГРОСПЕЙС» за Кредитними договорами укладеними з ПАТ «АКТАБАНК».
Таким чином, укладення та фактичне виконання сторонами правочинів, призвело до погашення зобов'язання ТОВ «АГРОСПЕЙС» перед ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок майнових прав третіх осіб, а визнання їх відповідачем нікчемними, призвело до порушення прав позивача у справі.
Так судом встановлено, що 23 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору №01-1425/Т від 14 червня 2013 року.
21 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору №01-1485/Т від 29 липня 2013 року.
23 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного договору №01-1485/Т від 29 липня 2013 року.
07 серпня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного договору №01-1485/Т від 29 липня 2013 року.
23 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року.
07 серпня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року.
23 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №01-1699/Т від 18 лютого 2014 року.
23 липня 2014 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №01-1730/Т від 03 квітня 2014 року. (надалі разом ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами).
Зазначеними Додатковими угодами, було змінено кінцевий строк повернення кредитних коштів за Кредитними договорами.
За приписами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За нормами статей 1054, 1049 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, укладення ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами не могло мати наслідок порушення чинного законодавства України, при цьому Цивільним кодексом України та Господарським кодексу України не встановлено заборони щодо дострокового виконання боржником зобов'язань за кредитними договорами. Укладення між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами не могло мати наслідок порушення чинного законодавства України, при цьому Цивільним кодексом України та Господарським кодексу України не встановлено заборони щодо дострокового виконання боржником/третьою особою зобов'язань за Кредитними договорами.
У звязку з тим, що зобовязання ТОВ «АГРОСПЕЙС» перед ПАТ «АКТАБАНК» за Кредитними договорами були виконані, заборгованість була погашена в повному обсязі, то ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС» уклали угоду від 29.08.2014 року про розірвання Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року.
Відповідно до ст.604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. В свою чергу, згідно з положеннями ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд доходить висновку, що укладення між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС» ОСОБА_12 про розірвання Кредитного договору №01-1501/Т не могло мати наслідок порушення чинного законодавства України.
Вирішуючи питання, щодо нікчемності ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами та Договорів застави майнових прав, правочинів (банківських операцій) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами, ОСОБА_12 про розірвання кредитного договору, з підстав, передбачених п.п.1, 2, 7, 8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Для встановлення правомірності дій Уповноваженої особи, щодо визнання правочинів нікчемними з підстав визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суду слід перевірити можливість застосування ознак нікчемності правочинів, передбачених п.п.1, 2, 7, 8 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання укладених (вчинених) правочинів нікчемним з огляду на наступне.
Так, за приписами п.1 ч.3 ст.38 зазначеного Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
Диспозиція п.1 ч.3 ст.38 Закону встановлює наявність обовязкових елементів, які надають Фонду право віднести правочин до категорії нікчемних, а саме: вчинення конкретного зобовязання банком; відсутність будь-якої майнової вигоди банку від вчиненого зобовязання.
Проте, як вбачається з копії Договорів застави майнових прав, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, вони містять в собі умови, що обов'язок ТОВ «АГРОСПЕЙС», тобто позичальника за Кредитними договорами, щодо повернення кредитних коштів додатково забезпечується заставодавцями (майновими поручителями). Третіми особами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9 було вчинено відповідні майнові дії на користь ПАТ «АКТАБАНК», оскільки було фактично здійснено погашення заборгованості Позивача на користь ПАТ «АКТАБАНК».
Треті особи вчинили на користь ПАТ «АКТАБАНК» відповідні майнові дії, а саме: передали Банку в заставу свої майнові права на отримання грошових коштів для задоволення ПАТ «АКТАБАНК» своїх грошових вимог для погашення заборгованості ТОВ «АГРОСПЕЙС». Банк же не приймав на себе зобовязань взагалі, а навпаки - отримав погашення зобовязань на свою користь.
Суд погоджується з тим, що укладення Договорів застави майнових прав та вчинення правочинів (банківських операції) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами згідно Договорів застави майнових прав, призвело навпаки до того, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за Кредитними договорами. Зазначені обставини підтверджують відсутність факту безкомпенсаційної відмови ПАТ «АКТАБАНК» від власних майнових вимог.
Саме погашення заборгованості за Кредитними договорами здійснювалось згідно правочинів (банківських операцій) щодо погашення кредитної заборгованості, а отже зазначені правочини (банківські операції) зазначені у повідомленнях Відповідача є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та є дійсними.
Укладення між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС» ОСОБА_12 про розірвання Кредитного договору №01-1501/Т не могло мати наслідок відмови ПАТ «АКТАБАНК» від власних майнових вимог, оскільки фактично зобовязання ТОВ «АГРОСПЕЙС» перед ПАТ «АКТАБАНК» за Кредитним договором було виконане в повному обсязі.
Відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АКТАБАНК», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням.
З урахуванням викладеного, правочини вказані в Повідомленнях не містять ознак нікчемності визначених п.1 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обовязкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
За приписами п.2 ч.3 ст.38 Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.
Диспозиція цього пункту встановлює наявність обовязкових елементів, які надають Фонду право віднести правочин до категорії нікчемних, а саме: наявність конкретного зобовязання банку; неплатоспроможність банку або неможливість виконання його грошових зобовязань, внаслідок цього зобовязання; причинний звязок між укладеним правочином та як наслідок, неплатоспроможність банку або неможливість виконання його грошових зобовязань.
Проте, Договори застави майнових прав, правочини (банківські операції) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами згідно Договорів застави майнових прав, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, ОСОБА_12 про розірвання Кредитного договору не містять даних елементів, з огляду на наступне.
Наслідком укладення Договорів застави майнових прав, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами стало те, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за вищевказаними Кредитними договорами. Тобто, внаслідок даних правочинів кошти та/або майно не вибували із володіння ПАТ «АКТАБАНК», а навпаки, внаслідок даних правочинів ПАТ «АКТАБАНК» в повному обсязі задовольнив свої вимоги.
Уклавши зазначені вище договори, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на грошові кошти, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами.
Отже, оскаржувальні правочини не містять ознак нікчемності правочинів визначених п.2 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на відсутність обовязкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
За приписами п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Втім, суд вважає, до Договорів застави майнових прав, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, вчинення правочинів (банківських операції) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами згідно Договорів застави майнових прав також не може бути застосований і пункт 7 ч.3 ст.38 Закону. Оскільки внаслідок укладення Договорів застави майнових прав, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, вчинення правочинів (банківських операції) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами згідно Договорів застави майнових прав, ПАТ «АКТАБАНК» не прийняв на себе жодних зобов'язань, не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності. Також не було надано переваги третім особам оскільки грошові кошти з банку виведені не були, а за їх рахунок було здійснено погашення зобов'язань за Кредитними договорами в сумі заборгованості ТОВ «АГРОСПЕЙС».
Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 16 червня 2016 року по справі №К/800/7723/16 зазначає, що «Крім того, Уповноваженою особою визнано нікчемними Договори поруки на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які посилання на те, які саме переваги отримали поручителі внаслідок укладення договорів. При цьому укладення Договорів поруки прямо передбачено нормами Цивільного Кодексу України.»
Суд погоджується з тим, укладання вказаних договорів (вчинення правочинів (банківських операцій) не може свідчити про укладання банком правочину, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, оскільки ці договори спрямовані на надання банку додаткових гарантій виконання зобов'язань за Кредитними договорами, та не містить положень щодо здійснення платежу чи передачі іншого майна не на користь банку або на пільгових умовах.
При цьому, перехід до Заставодавців права вимоги не є пільгою, оскільки такий перехід прямо передбачений статтями 512, 576 ЦК України для будь-якого кредитора (заставодавця), який виконав забезпечене заставою зобов'язання.
В матеріалах справи відсутні докази того, що метою укладення Договорів застави майнових прав, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, вчинення правочинів (банківських операції) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами було надання позивачу чи третім особам певних переваг (пільг).
Така ж правова позиція застосування п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» викладена у постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року по справі №3-869гс16, де Верховний суд України, дійшов аналогічних висновків, зокрема, що «…оскільки у цьому разі не відбулося вчинення банком платежу на користь його кредитора чи передачі будь-якого майна, що належить банку, кредитор також не мав переваг перед іншими вкладниками, оскільки право нового кредитора вимагати від боржника повернення сплачених на виконання кредитного договору коштів передбачено нормами чинного законодавства, тому не було і підстав для встановлення нікчемності спірного договору-2.»
За приписами п.8 ч.3 ст.38 Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв.
Згідно з ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
З урахуванням того, що в строки визначені Кредитними договорами позивачем не було виконано зобовязань щодо повернення сум кредитів, суд вважає, що банк правомірно та повністю погасив заборгованість за Кредитними договорами шляхом звернення стягнення на грошові кошти Заставодавців.
Суд зазначає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не забороняє відступлення права вимоги за зобов'язаннями банку, третій особі яка виконала зобовязання боржника, а згідно з положеннями статей 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні та перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні у разі виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
За нормами статей 1054, 1049 ЦК України, за кредитним договором банк виступає кредитодавцем та надає кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а останній зобов'язаний повернути грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитними договорами, Договори застави майнових прав, є правомірними та дійсними, оскільки вони укладені відповідно до вимог діючого законодавства України.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить до висновку, що Договори застави майнових прав, правочини (банківські операції) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, ОСОБА_12 про розірвання Кредитного договору не підпадають під ознаки нікчемності правочинів, передбачені п.п.1, 2, 7 та 8 ч.3 ст.38 Закону.
Так, згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Положеннями статті 228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Отже, положеннями ст.228 ЦК України визначено поняття нікчемного правочину і таким правочином є правочин, який порушує публічний порядок (ч.1, 2 ст.228 ЦК України). При цьому, визнання такого правочину недійсним у судовому порядку не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України). Крім цього, ч.3 ст.228 ЦК України визначено правові наслідки правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і такий правочин є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідачем не наведено, що спірні правочини є такими, що порушують публічний порядок, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність в Уповноваженої особи підстав для визнання правочинів нікчемними та винесення з цього приводу Наказів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів.
Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Суд наголошує, що відповідачем порушено строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АКТАБАНК» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016 р.
Приймаючи до уваги те, що судом встановлено протиправність віднесення відповідачем зазначених вище Договорів застави майнових прав, правочинів (банківських операцій) про перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитними договорами, ОСОБА_12 щодо зміни кінцевого терміну погашення заборгованості за Кредитними договорами, ОСОБА_12 про розірвання Кредитного договору до нікчемних, то у відповідача обов'язок, визначений ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не виникає, у тому числі щодо повідомлення сторін про нікчемність цих договорів (правочинів).
Таким чином, дії щодо визнання нікчемними договорів (правочинів) та направлення повідомлень про нікчемність правочинів, не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними, як і Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 18 липня 2017 року №39, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 серпня 2017 року №72, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 серпня 2017 року №71, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 22 вересня 2017 року №172, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 листопада 2017 року №225 винесені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" ОСОБА_1
Статтею 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає, що позов ТОВ «АГРОСПЕЙС» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу є обгрунтованим та підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, ч.4 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_1 щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитних договорів №01-1425/Т від 14 червня 2013 року, №01-1485/Т від 29 липня 2013 року, №01-1501/Т від 09 серпня 2013 року, №01-1699/Т від 18 лютого 2014 року, №01-1730/Т від 03 квітня 2014 року, що укладені між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АГРОСПЕЙС», а саме щодо правочинів (договорів):
- Додаткової угоди №6 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1425/Т від 14.06.2013 року;
- Договору застави майнових прав №01-1425/Т/2 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Додаткової угоди №3 від 21.07.2014 року до Кредитного договору №01-1485/Т від 29.07.2013 року;
- Додаткової угоди №4 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1485/Т від 29.07.2013 року;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/3 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/4 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_11;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/5 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_4;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/6 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_5;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/7 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_6;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/8 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/9 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/10 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/11 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Договору застави майнових прав №01-1485/Т/12 від 07 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Додаткової угоди №4 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року;
- Додаткової угоди №5 від 07.08.2014 року до Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року;
- ОСОБА_12 від 29.08.2014 року про розірвання Кредитного договору №01-1501/Т від 09.08.2013 року;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/3 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/4 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_9;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/5 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_3;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/6 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_7;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/7 від 07 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_10;
- Договору застави майнових прав №01-1501/Т/8 від 07 серпня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_8;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 40 711,00 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 3 780,82 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 44 498,50 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 24.07.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 270 167,52 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за рахунок депозиту»;
- Правочину (Банківської операції) від 07.08.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 1 556,27 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за дог. 01-1501/Т від 09.08.2013, ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Правочину (Банківської операції) від 07.08.2014 року у вигляді погашення кредитної заборгованості в розмірі 12 657,92 Євро із призначенням платежу «Погашення кредиту за дог. 01-1501/Т від 09.08.2013, ТОВ «АГРОСПЕЙС»;
- Додаткової угоди №2 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1699/Т від 18.02.2014 року;
- Додаткової угоди б/н від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1699/Т від 18.02.2014 року;
- Договору застави майнових прав №01-1699/Т/3 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2;
- Додаткової угоди №1 від 23.07.2014 року до Кредитного договору №01-1730/Т від 03.04.2014 року;
- Договору застави майнових прав №01-1730/Т/2 від 23 липня 2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2.
Визнати протиправним та скасувати Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 18 липня 2017 року №39, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 серпня 2017 року №72, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 серпня 2017 року №71, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 22 вересня 2017 року №172, Наказ «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 01 листопада 2017 року №225 винесені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" ОСОБА_1.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСПЕЙС" за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 3 200 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_14