Справа № 820/6490/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 грудня 2017 р. № 820/6490/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши матеріали позовної заяви, поданої Головним управлінням ДФС у Харківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту на кошти,

В С Т А Н О В И В :

Головне управлінням ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд підтвердити обгрунтованість адміністративного арешту майна фізичної особи-підприєжмця ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1) застосованого на підставі рішення начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 11.12.2017 за № 4433/ФОП/20-40-13-15; накласти арешт на кошти на рахунках платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 12 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, що діє з 15.12.2017, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем подано позов без додержання вимог Кодексу адміністративного судочинства України в редакції чинній до 15.12.2017, то відповідно до пункту 12 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні питання про відкриття провадження застосовує положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав до матеріалів позовної заяви - не надано.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються, зокрема: ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю субєкта владних повноважень.

Проте, в позовній заяві відсутня інформація щодо ціни позову.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, суб'єктом владних повноважень - ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі : з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру, а отже, ставка судового збору за подання зазначеного позову становить 3200,00 грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору лише на суму 1600,00 грн.

Також, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн. за подання зазначеного позову, яке обґрунтовано тим, що на дату звернення до суду з позовною заявою на розрахунковому рахунку, по якому здійснюється сплата коштів на судовий збір, недостатньо коштів, очікується надходження у найкоротший термін.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалах від 28.09.2015 по справі № 21-5496а15 та від 18.02.2016 по справі 826/6756/15.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлене клопотання позивача є безпідставним, а отже, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. за наступними реквізитами: одержувач: УДКСУ у Основ'янському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім'я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд".

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160,161,169, 248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн., інформацію щодо ціни позову та письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Розяснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Мороко