Справа № 820/2896/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
Суддя-доповідач: Любчич Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 820/2896/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Умніков І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 по справі № 820/2896/17

за позовом ОСОБА_4

до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 адміністративний позов ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича (далі - відповідач) задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, яка проявилась у не забезпеченні неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 про поновлення ОСОБА_4 на посаді, не здійсненні заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом.

Зобов'язано Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича вчинити дії щодо виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 № 820/2691/16 про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавської області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року, у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що боржник не перешкоджає виконанню рішення, а має місце незрозумілість змісту судового рішення для боржника, а тому у державного виконавця відсутні підстави вважати, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі.<…>

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України № 172-0 від 13 травня 2016 року про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно з пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника ДЕІ у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року та стягнуто з ДЕІ України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по 02 червня 2016 року в розмірі 3 332,28 грн.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді та виплаті середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 серпня 2016 року у справі № К/800/22749/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДЕІ України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у зв'язку з тим, що касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича (далі - державний виконавець, Відповідач) від 21.06.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 51481990 з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 № 820/2691/16 про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року. Боржник у даному виконавчому провадженні - Державна екологічна інспекція України.

10 серпня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. направлено вимогу про не виконання рішення суду.

23 січня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення.

Також, 27.03.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі 10200,00 грн.

14 квітня 2017 року заступником Директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевською І.І. винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, на підставі якої було скасовано постанову про накладення штрафу від 27.03.2017 № 51481990.

20 квітня 2017 року відповідачем боржнику направлено вимогу № 460/20 про не виконання рішення суду.

25 травня 2017 року боржником надано платіжне доручення № 2532 про сплату штрафу від 23.01.2017 на суму 5100,00 грн.

Письмовими доказами у справі підтверджено, що 18.08.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В винесено постанову про накладення штрафу на 10200,00 грн., яку направлено боржнику виконавчого провадження

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Принцип обов'язковості судових рішень також закріплений статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом..

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

При вирішенні справи колегія суддів враховує положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Право на справедливий суд передбачено статтею 6 Конвенції.

Швидкий розгляд адміністративної справи та своєчасне виконання рішення суду є запорукою ефективності правосуддя. Це відображено зокрема в рішеннях Європейського суду з прав людини, які після ратифікації Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (1997 рік), стали частиною національного законодавства. У них зазначається, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 згаданої Конвенції стороні на судовому етапі, втрачають сенс (наприклад, рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997).

З огляду на зазначене, враховуючи правову позиції Європейського суду з прав людини, колегія суддів, зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно бути беззаперечно виконано боржником та гарантовано державою шляхом встановлення заходів відповідальності за невиконання судового рішення, в тому числі і кримінальної.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем вчинено дії передбачені ч.1 ст.75 Законом України «Про виконавче провадження», проте дії передбачені ч.2 ст.75 вказаного Закону, а саме у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення відповідачем не вчинені.

Тобто, звернення з боку відповідача до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України боржником не було.

Колегією суддів встановлено, що час звернення позивача до суду першої інстанції -11.07.2017, повідомлення до правоохоронного органу про невиконання боржником судового рішення відповідачем не направлено, штраф у подвійному розмірі на боржника не накладено.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка проявилась у не забезпеченні неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 про поновлення ОСОБА_4 на посаді, не здійсненні заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом та зобов'язання відповідача вчинити дії щодо виконання виконавчого листа від 03.06.2016 № 820/2691/16 про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавської області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року, у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання апелянта на те, що боржник не перешкоджає виконанню рішення, а має місце незрозумілість змісту судового рішення для боржника колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в разі коли судове рішення є незрозумілим, то положеннями КАС України передбачено право боржника на звернення до суду про його роз'яснення. Будь-яких доказів щодо наявності рішення про роз'яснення постанови по справі № 820/2896/17 апелянт не надав, а судовим розглядом не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року по справі № 820/2896/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, встановлені ст.ст. 328,329 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 27.12.2017