Справа № 242/4131/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/4131/17
Провадження № 2-а/242/311/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у письмовому провадженні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 26.09.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою від 08.08.2017 року про призначення пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Заява була розглянута відповідачем і йому було призначено пенсію по інвалідності з врахуванням страхового стажу. 21.08.2017 року він отримав повідомлення Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області № 1791 в якому зазначено, що при призначені йому пенсії по інвалідності до пільгового стажу не зараховано періоди його роботи з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року в якості підземного гірничого майстра на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року в якості виконуючого обов'язки начальника дільниці на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року в якості заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство», з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року у якості помічника заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво», оскільки не надані довідки про пільговий стаж роботи, довідки про підземні спуски у шахту та накази про атестацію робочих місць за умовами праці за дані періоди. Крім того, до пільгового стажу не зараховано період його роботи з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року в якості прохідника на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7», оскільки надана пільгова довідка № 05-786 від 31.12.2016 року видана ВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд», і не надана довідка про реорганізацію вищевказаного підприємства та не надано наказ про атестацію робочих місць за умовами праці. Просить визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу вищевказаних періодів його роботи, визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача про призначення пенсії по інвалідності, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням вищевказаних періодів його роботи до пільгового та страхового стажу в мовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день відповідно до належно оформлених записів трудової книжки БТ-ІІ № 1569421, починаючі з 17.05.2017 року, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить суд слухати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та зазначив, що Селидівським об'єднаним УПФУ Донецької області було призначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію по інвалідності в порядку передбаченому ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 21.08.2017 року позивачу направлено повідомлення Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області № 1791 в якому зазначено, що при призначені пенсії по інвалідності до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди його роботи з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року в якості підземного гірничого майстра на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року в якості виконуючого обов'язки начальника дільниці на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року в якості заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство», з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року у якості помічника заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво», оскільки не надані довідки про пільговий стаж роботи, довідки про підземні спуски у шахту та накази про атестацію робочих місць за умовами праці за дані періоди. Крім того, до пільгового стажу не зараховано період його роботи з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року в якості прохідника на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7», оскільки надана пільгова довідка № 05-786 від 31.12.2016 року, видана ВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд», і не надана довідка про реорганізацію вищевказаного підприємства та не надано наказ про атестацію робочих місць за умовами праці. В зв'язку з чим, просить суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частково задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Судом встановлено, що Селидівським ОУ ПФУ Донецької області за заявою ОСОБА_1 від 08.08.2017 року призначено пенсію по інвалідності у відповідності до вимог ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючі з 17.05.2017 року.

Згідно повідомлення Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області від 21.08.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено, що при призначені пенсії до пільгового стажу не зараховано періоди його роботи з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року в якості підземного гірничого майстра на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року в якості виконуючого обов'язки начальника дільниці на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року в якості заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство», з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року у якості помічника заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво», оскільки не надані довідки про пільговий стаж роботи, довідки про підземні спуски у шахту та накази про атестацію робочих місць за умовами праці за дані періоди. Крім того, до пільгового стажу не зараховано період його роботи з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року в якості прохідника на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7», оскільки надана пільгова довідка № 05-786 від 31.12.2016 року видана ВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» і не надана довідка про реорганізацію вищевказаного підприємства та не надано наказ про атестацію робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Зокрема і п. 1.2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 і на який посилається відповідач в своєму повідомленні, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2, ОСОБА_1 працював на підприємствах вугільної промисловості, зокрема:

з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року в якості підземного гірничого майстра на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ» з повним робочим днем у шахті;

з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року в якості виконуючого обов'язки начальника дільниці на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт» з повним робочим днем у шахті;

з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року в якості прохідника на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7» з повним робочим днем у шахті;

з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року в якості заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство» з повним робочим днем у шахті;

з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року у якості помічника заступника начальника дільниці на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво» з повним робочим днем у шахті.

Суд зазначає, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день під землею (в шахті). Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Вирішуючи позовні вимоги в частині не зарахування позивачу до пільгового стажу вищевказаних періодів його роботи з підстав ненадання пільгових довідок та довідок про підземні спуски, а також через ненадання наказу про атестацію робочих місць, судом встановлено.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Верховний Суду України в своїй ухвалі від 16.09.2014 року справа № 21-307а14, зазначив, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

В матеріалах справи містяться накази Змішаного гірничого підприємство «Мегавахт» № 10 від 01.10.1994 року, Гірничого підприємства «Топ» від 01.01.1997 року, ДГК «Добассшахтострой» № 79 від 31.10.2000 року, ТОВ «ДШП» № 3 від 20.04.2002 року, ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство» № 5 від 14.03.2007 року, ТОВ «Шахтне будівництво» № 1 від 01.09.2010 року про атестацію робочих місць, зокрема і на яких працював позивач, відповідно до яких підтверджено пільговий стаж роботи ОСОБА_1, характер та умови праці.

З огляду на вищезазначене, суд вважає безпідставними доводи відповідача, щодо відсутності атестації робочих місць, пільгових довідок та спусків до шахти за спірні періоди роботи позивача, оскільки вони спростовуються наданими суду доказами, зокрема належними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 та наказами про проведення атестації робочих місць.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зарахування періодів роботи позивача з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство», з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво» та з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7» до пільгового стажу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу позивача, суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки відповідачем не оскаржується та фактично визнається страховий стаж роботи за дані періоди, в зв'язку з чим, вони підлягають зарахуванню лише в межах їх включення до пільгового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що позивач з метою захисту свого порушеного права просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача про призначення йому пенсії по інвалідності, натомість як вбачається з наданих письмових доказів, з приводу призначення пенсії ОСОБА_1, 14.08.2017 року був прийнятий протокол № 1460 від 16.08.2017 року.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних та визнати протиправним і скасувати протокол № 1460 від 16.08.2017 року з зобов'язанням Селидівське ОУ ПФУ Донецької області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство», з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво» та з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7» починаючи з дати встановлення інвалідності, а саме з 17.05.2017 року

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень,всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. № 6, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити призначення пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство» та з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво».

Визнати протиправним та скасувати протокол Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1460 від 16.08.2017 року про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Зобов'язати Селидівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи з 14.08.1996 року по 01.07.1997 року на підприємстві ТОВ «Гірниче підприємство «Топ», з 02.07.1997 року по 10.04.1998 року на підприємстві «Змішане гірниче підприємство «Мегавахт», з 16.01.2003 року по 21.04.2003 року на підприємстві ДВАТ «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління № 7», з 22.03.2005 року по 06.09.2009 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельне підприємство» та з 07.07.2010 року по 31.03.2011 року на підприємстві ТОВ «Шахтне будівництво» починаючи з 17.05.2017 року.

Стягнути з Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. № 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська