Справа № 809/1061/17
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. справа № 809/1061/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

при секретарі судового засідання Драгомирецькому І.М.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2017, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем необґрунтовано, з порушення вимог чинного законодавства України, винесено податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2017, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем мито на товари, що вивозиться в загальній сумі 26 839,69 гривень, в тому числі за основним платежем 21 471,75 гривень і за штрафними санкціями 5 367,94 гривень.

Представники позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до позовної заяви. Суду пояснили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" в червні і липня 2015 на підставі двох зовнішньоекономічних контрактів з H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) поставило через останнього двома партіями товар насіння льону нерезиденту BFB plus Kft. Hungary (Hungary). Умовами поставки згідно Інкотерсм-2010 були FCA, згідно яких позивач доставляв товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем (H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT) перевізнику до названого місця (BFB plus Kft. Hungary). Покупець в контракті визначив, що вантажоотримувачем товару є BFB plus Kft. Hungary, з яким H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT перебуває у власних господарських відносинах поза межами митного кордону України. Позивач на поставлений товар оформив рахунки-фактури №41 від 19.06.2015 та №43 від 02.07.2015 відповідно, про що вказано у гр. 44 електронних митних деклараціях при експорті (далі - ЕМД). За поставлений товар H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT здійснив повний розрахунок. В свою чергу, H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT по власному контракту із BFB plus Kft. Hungary перепродало даний товар, за що від останнього отримала грошову вигоду. На переконання представників позивачів відповідачем порушено вимоги Митного кодексу України і Податкового кодексу України щодо призначення та проведення перевірки позивача з питань правильності визначення бази оподаткування митної вартості експертних товарів по митних деклараціях позивача ЕМД №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015 у відносинах з контрагентом-нерезидентом H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT. Вказали, що частина 2 статті 351 Митного кодексу України як підстава, для проведення перевірки, застосована відповідачем протиправно і необґрунтовано, оскільки отримана письмова інформація від Податкового та митного департаменту району Південний Будапешт Національної податкової та митної адміністрації Угорщини не містить будь-яких даних чи доказів про не підтвердження автентичності поданих контролюючому органу документів щодо спірних товарів, а також щодо недостовірності відомостей, що в них міститься. Інформація вказаного уповноваженого органу іноземної держави не містить жодного зауваження щодо автентичності будь-яких первинних документів чи недостовірносте в них, поданих позивачем для оформлення ЕМД №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015. Навпаки дана відповідь підтвердила, що проданий позивачем товар прибув до Угорщини з відповідними документами від H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT, за що останнє отримало кошти від BFB plus Kft. Hungary. В свою чергу лист Івано-Франківської митниці ДФС не може бути правовою підставою для проведення перевірки.

Представники позивача вважають, що перевіряючі безпідставно використали числові значення вартості товару по інвойсах, які оформлені H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT для продажу BFB plus Kft. Hungary. Зазначена вартість товару є результатом самостійної господарської діяльності між двома нерезидентами поза межами сфери господарської діяльності підприємства позивача. Така вартості реалізованого товару H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT є власним доходом контрагента нерезидента, отриманого останнім поза митним кордоном України. Відтак, протиправним є включення загальної суми власного доходу H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT як результату діяльності із перепродажу BFB plus Kft. Hungary насідння льону, до гр. 44 ЕМД позивача із реалізації такого товару, і як наслідок застосування у спірних відносинах підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України. Перевіркою не виявлено жодних відхилень у вартісних, кількісних і якісних характеристик товару, які відрізняються від задекларованих позивачем під час митного оформлення при продажу саме H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT.

Доводи перевіряючи щодо взаємоповязаності позивача із H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT є необґрунтованими, а такі припущення не могли жодним чином призвести до заниження фактурної вартості товару насідння льону як основи нарахування експертного мита. Представили суду нотаріально засвідчену заяву керівника H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT про те, що польська компанія не повязане з власником підприємства позивача ОСОБА_5 контролюючими відносинами, останній не має жодного впливу на фінансову політику фірми, в тому числі не бере участі у підтримці та управлінні бізнесом. У звязку з наведеним, просили позов задовольнити повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали з підстав, викладених в письмовому запереченні. Вважають, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.07.2017 відповідачем винесено з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначили, що засновник підприємства позивача і керівник H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT мають однакові прізвища і повязаний відносинами контролю, що могло призвести до заниження фактурної вартості товару при експорті. Проданий позивачем товар насіння льону без перевантаження, тим же транспортом тільки із заміною фактур-рахунків та контракту, через повязану особу, був фактично проданий BFB plus Kft. Hungary за ціною, що майже вдвічі більша ніж та, з якої позивачем обчислено вивізне мито. Підставою для проведення перевірки є частина 2 статті 351 Митного кодексу України так як від уповноваженого органу іноземної держави отримано інформацію про недостовірність відомостей в документах, подах позивачем для оформлення експорту спірного товару, що призвело до заниження фактурної вартості. Підставою нарахування є підпункт 54.3.6. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, оскільки результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобов'язань, визначених позивачем у митних деклараціях. На підставі вказаного просили у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" зареєстроване як юридична особа, 19.06.2001 взято на податковий облік в органах державної податкової служби, станом на 24.07.2017 перебуває на податковому обліку в ДПІ у Городенківському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків та зборів.

З 07.06.2017 по 20.06.2017 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" з питань дотримання вимог законодавства України щодо державної митної справи по митних деклараціях №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 04.07.2017 складено акт за №6/19-09-14-04/24682033 (а.с. 10-17). В акті визначено, що через порушення позивачем пункту 2 частини 2 статті 52, на підставі статті 55 Митного кодексу України, відповідно до частини 14 статті 354 вказаного Кодексу під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску додатково визначено митну вартість товару насіння льону в розмірі 214 717,46 гривень. Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" підпункту 1 пункту 1 статті 50, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 279 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобовязань по сплаті митних платежів на загальну суму 21 471,75 гривень, в тому числі вивізного мита у сумі 21 417,75 гривень (а.с. 15).

За наслідками розгляду акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № від 20.07.2017, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем мито на товари, що вивозиться в загальній сумі 26 839,69 гривень, в тому числі за основним платежем 21 471,75 гривень і за штрафними санкціями 5 367,94 гривень (а.с. 18).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Однією з підстав скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач вказує на порушення відповідачем вимог чинного законодавства під час призначення та проведення перевірки.

З цього приводу суд зазначає, що за змістом вимог пункту 1 частини 3 статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів, серед іншого, мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 2 частини 2 статті 351 вказаного Кодексу визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю субєктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Судом зясовано, що перевірка у спірних правовідносинах проведена згідно наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області Про проведення документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАСОЩІ від 02.06.2017 за №880, про що позивача повідомлено відповідачем листом-повідомленням №181/10/09-19-14-04 від 06.06.2017, який надісланий рекомендованою поштовою кореспонденцією (а.с. 75-79).

Відповідачем представлено суду матеріали Івано-Франківської митниці ДФС та Податкового та митного департаменту району Південний Будапешт Національної податкової та митної адміністрації Угорщини з приводу митних деклараціях позивача №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015 (а.с. 80-97). Вказане свідчить, що відповідач перед призначенням перевірки мав в наявності певну інформацію від уповноваженого органу іноземної держави про документи щодо товарів позивача, митне оформлення яких завершено.

На переконання суду наявність таких документів є достатньою підставою для призначення і проведення невиїзної документальної перевірки відповідно до пункту 1 частини 3 статті 345, пункту 2 частини 2 статті 351 Митного кодексу України.

В свою чергу, у спорах, по яких органами доходів і зборів вже прийнято відповідне рішення, на підставі якого донараховано зобовязання, доводи про автентичність поданих документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, та достовірність відомостей, які в них містяться, є субєктивною думкою перевіряючих, дослідження змісту яких має юридичне значення саме для вирішення питання щодо правомірності висновків за наслідками перевірки і прийнятого на основі неї податкового повідомлення-рішення, а не щодо наявності підстав для призначення даної перевірки.

З огляду на вказане судом не встановлено порушення з приводу підстав призначення позапланової невиїзної перевірки.

З приводу порушення порядку проведення перевірки позивач ні в позовній заяві, ні у судовому засіданні його представник не вказали на конкретні обставини і порушення норм матеріального права, які допущені відповідачем.

Щодо суті виявлених під час проведення перевірки порушень позивачем вимог підпункту 1 пункту 1 статті 50, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 279 Митного кодексу України судом встановлено наступне.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органами доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані, серед іншого, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно частини 1 статті 66 коментованого Кодексу митною вартістю товарів, що вивозиться за межі митної території України, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Вивізне мито встановлюється законом на українські товари, що вивозяться за межі митної території України (частина 1 статті 273 Митного кодексу України)

Пунктом 1 статті 276 Кодексу визначено, що платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Обєктами оподаткування митом є товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами (пункт 1 частини 1 статті 277 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є:

1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів;

2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

Із урахуванням вказаного судом встановлено, що 15.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю ЛАСОЩІ уклало із H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Emilia Kosovets, 72-304, Brojce, Przybiernowo, 3, Poland) договір №87 (зовнішньоекономічний контракт) на постачання нерезиденту насідння льону на загальну суму 31 020,00 польських злотих в кількості 22 тонни, по ціні 1 410,00 польських злотих за 1 тонну, на умовах поставки FCA (а.с. 165). Згідно умов договору вантажоотримувачем товару покупець визначив BFB plus Kft. (Nyaregyhazi ut 5, H-2212, Csevharaszt Hungary).

На виконання вказаного договору позивачем оформлено рахунок-фактуру №41 від 19.06.2015 (invoice) на насіння льону для споживчих цілей вагою 22 тонни загальною вартістю 31 020,00 польських злотих. Транспортний засіб визначено АА2666МХ, причіп АА9561ХО (а.с. 1647).

Для перевезення насіння льону оформлено міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №030890 (а.с. 165).

На вказаний товар позивач при вивезенні товару з митної території України оформив митну декларацію МД-2 (ЕМД) №206050001/2015/101136 від 19.06.2015. Згідно граф 42, 46, 47 митної декларації митна вартість позивачем визначена 31 020,00 польських злотих або 181 084,12 гривень за курсом національної грошової одиниці (а.с. 162). Перетин товару здійснено через пропускний митний пост Чоп-Захонь (а.с. 183).

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЛАСОЩІ 26.06.2015 уклало із H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Emilia Kosovets, 72-304, Brojce, Przybiernowo, 3, Poland) наступний договір №95 (зовнішньоекономічний контракт) на постачання нерезиденту насідння льону на загальну суму 30 580,00 польських злотих в кількості 22 тонни, по ціні 1 390,00 польських злотих за 1 тонну, на умовах поставки FCA (а.с. 158). Згідно умов договору вантажоотримувачем товару покупець визначив BFB plus Kft. (Nyaregyhazi ut 5, H-2212, Csevharaszt Hungary).

На виконання вказаного договору позивачем оформлено рахунок-фактуру №43 від 02.07.2015 (invoice) на насіння льону для споживчих цілей вагою 22 тонни загальною вартістю 30 580,00 польських злотих. Транспортний засіб визначено АА2666МХ, причіп АА9561ХО (а.с. 157).

З метою перевезення насіння льону оформлено міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №029221 (а.с. 156).

На вказаний товар позивач оформив митну декларацію МД-2 (ЕМД) №206050001/2015/101396 від 02.07.2015. Згідно граф 42, 46, 47 митної декларації митна вартість позивачем визначена 30 580,00 польських злотих або 170 171,61 гривень за курсом національної грошової одиниці (а.с. 155). Перетин товару здійснено через пропускний митний пост Чоп-Захонь (а.с. 184).

В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечується представниками сторін, що вказаний товар насіння льону вантажним автомобілем НОМЕР_1 двома партіями по 22 тонни був доставлений контрагенту-нерезиденту BFB plus Kft. (Hungary).

BFB plus Kft. (Hungary) придбало вказаний товар на підставі договору №3134, який укладений з H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland), в тому числі на підставі оформлених останнім Іnvoice №339/06/2015 та №365/07/2015 по ціні 49 423,18 польських злотих і 49 818,78 польських злотих, що еквівалентно 11 880,00 євро за партію (зворотній бік а.с. 87, 96).

На поставку таких двох партій поза межами митної території України до вантажоотримувача в Угорщині H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) оформлено відповідні транспортні супроводжуючі документи від свого імені (а.с. 87, 96).

Представники позивача пояснили, що за поставлений позивачем товар H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT згідно рахунку-фактуру №41 від 19.06.2015 і №43 від 02.07.2015 здійснив повний розрахунок. Представник відповідача не заперечував дану обставини, відтак суд вважає її встановленою. До того ж дана обставина підтверджується матеріалами справи.

Суд, зважаючи на доводи позивача щодо неправомірності висновків відповідача, визначених у акті перевірки №6/19-09-14-04/2468033 від 04.07.2017, вважає за необхідне дослідити їх окремо.

Щодо висновків про не підтвердження автентичності поданих позивачем контролюючому органу документів при митному оформленні товару насідння льону в режимі експорт, та недостовірності відомостей, які в них міститься, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Автентичність документа це достовірність і відповідність певного документа за змістом, формою і текстом його оригіналу.

Недостовірні відомості в документі це окремі дані різні за своїм правовим змістом, які визначені, заповнені, вписані, надруковані чи внесені в документ іншим способом, що підтверджують певну обставину, щодо якої виникає обґрунтований сумнів у її правдивості, правильності та обовязково спростовується даними інших документів або будь-якими доказами, щодо яких сумнівів у їх достовірності не виникає.

В акті перевірки №6/19-09-14-04/2468033 від 04.07.2017 перевіряючі, обґрунтовуючи недостовірність відомостей в документах щодо митного оформлення товару, посилаються на листи Івано-Франківської митниці ДФС №503/7/09-70-20-31 від 06.04.2017, №1376/8/09-70-20-25 від 01.08.2016, лист Державної фіскальної служби України №6502/7/99-99-02-01-17 від 16.03.2017 та лист Податкового та митного департаменту району Південний Будапешт Національної податкової та митної адміністрації Угорщини від 28.12.2016 (а.с. 172, 173-174).

Безпосереднім вивченням і оглядом у судовому засідання всього змісту вказаних листів і документів, судом не встановлено будь яких даних щодо не автентичності чи недостовірності відомості в рахунках-фактурах (invoice) №43 від 02.07.2015 і №41 від 19.06.2015, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №029221 і №030890, митних деклараціях МД-2 (ЕМД) №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015, в тому числі інших документах, поданих позивачем при митному оформленні товару насіння льону в режимі експорт.

З даного приводу представники відповідача пояснили суду, що на думку перевіряючих недостовірність даних полягає у неправильному визначенні (заниженні) позивачем фактурної вартості товару як основи нарахування експортного мита, вказаних у графах 42, 46, 47 митної декларації, а саме в сумах 31 020,00 польських злотих і 30 580,00 польських злотих або 181 084,12 гривень і 170 171,61 гривень за курсом національної грошової одиниці (а.с. 14).

Вірними даними представник відповідача вважає фактурну вартість, визначену H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) в оформлених для BFB plus Kft. (Hungary) інвойсах (Іnvoice) №339/06/2015 та №365/07/2015 в сумах 49 423,18 польських злотих і 49 818,78 польських злотих, що еквівалентно 11 880,00 євро за партію.

Тобто, загальна фактурна вартість в сумі 23 760,00 євро по вказаних вище інвойсах є достовірною, а зазначена позивачем в МД-2 (ЕМД) №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015, не достовірною.

В додатку №2 до акта перевірки від 04.07.2017 за №6/19-09-14-04/24682033 (а.с. 17) перевіряючими визначено, що недостовірною митною вартість є 351 255,73 гривень (170 171,91 гривень + 181 084,12 гривень), а вірною (достовірною) 569 973,19 гривень (277 006,84 гривень + 288 966,35 гривень, сума еквівалентна 23 760,00 євро).

На переконання відповідача встановлено відмінність від задекларованої позивачем ціни товару насіння льону, за якою товар був експортований з України, від ціни того ж товару, що ввезений на територію Угорщини.

У звязку із вказаним відповідач, застосувавши підпункт 54.3.6. пункту 54.3 статті 53 Податкового кодексу України, додатково визначив позивачу по МД-2 (ЕМД) №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015 різницю митної вартості на загальну суму 214 717,46 гривень (а.с. 15-17), оскільки вважає, що результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, засвідчили про заниження податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

З даного приводу суд зазначає, що в акті перевірки від 04.07.2017 за №6/19-09-14-04/24682033 не зазначено жодну норму матеріального права, в тому числі Податкового кодексу України, Митного кодексу України, на підставі якої перевіряючий застосував фактурну вартість товару, визначену і сформовану підприємствами нерезидентами внаслідок власної господарської діяльності, поза межами митного кордону України, щодо товару який був проданий субєктом господарювання з України і вивезений в режимі експорт, та в який подальшому через нерезидентів перепроданий.

Не зазначив, яка норма Митного кодексу України і Податкового кодексу України забороняє нерезидентам здійснювати перепродаж українського товару придбаного поза митної території України,, вивезеного в режимі експорт.

Не вказали, які обмеження встановлені національним законодавством України щодо вказаних операцій з перепродажу українського товару нерезидентами. Не обґрунтували, який вплив ймовірної повязаності українських субєктів господарювання із нерезидентами поза межами митного кордону України, має значення для визначення декларантом фактурної вартості товару (бази оподаткування) при здійсненні процедури митного оформлення та випуску товарів в режимі експорт, і як це впливає на обєкт оподаткування податком на прибуток підприємств та вивізного мита.

В судовому засіданні представники відповідача з даного приводу нічого не змогли пояснити суду.

Не змогли пояснити суду також чому поза перевіркою залишилися недосліджені обставини про господарські операції між H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) та BFB plus Kft. (Hungary), в тому числі щодо: оформлення між вказаними особами самостійних договорів; проведення по них розрахунків; понесення H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) власних витрат на організацію і виконання договору щодо продажу (перепродажу) товару насіння льону, придбаного в Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ", яка вартість таких витрат; який реальний дохід отримало H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) по господарській операції з перепродажу товару насіння льону, реального доходу отримало H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) по господарській операції з перепродажу товару насіння льону.

З даного приводу суд зазначає. В матеріалах справи міститься лист Податкового та митного департаменту району Південний Будапешт Національної податкової та митної адміністрації Угорщини від 28.12.2016, який наданий на запит Державної фіскальної служби України (а.с. 89-92). За змістом даного листа уповноважений орган іноземної держави повідомив, що компанія BFB plus Kft. (Hungary) є належним чином зареєстрованою компанією в Угорщині, основною діяльністю якої є виробництво і продаж кормів для тварин. Товар насіння льону (2 партії по 22 000 кг), що відправлений з України, прибув до компанії BFB plus Kft. (Hungary) транспортними засобами з номерними знаками АА2666МХ та АА9561ХО. В ході перевірки субєкт надав на розгляд рахунки №41 і №43, видані українською компанією. Компанія BFB plus Kft. (Hungary) також надала догорів купівлі-продажу №3134, укладений з польським субєктом H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland), і комерційні рахунки щодо продажу насіння льону №339/06/2015 та №365/07/2015. На підставі вказаних документів уповноважений орган іноземної держави встановив, що українська компанія продала насіння льону компанії H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland), котра перепродала товар угорській компанії BFB plus Kft. (Hungary). По зазначеним рахункам №339/06/2015 та №365/07/2015 BFB plus Kft. (Hungary) переказала купівельну вартість насіння льну польській компанії H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) в сумі 11 880,00 євро за партію. У наданих документах про банківські перекази, є посилання на декілька рахунків, серед яких також зазначені два вищевказані номера рахунків. Підставою для митних оформлень в Угорщині були комерційні рахунки №339/06/2015 від 22.06.2015 та №365/07/2015 від 03.07.2015, міжнародні транспортні документи CMR №030890, №029221 та транзитні документи №15HU724000119BB3B4, №15HU724000118DE5F0, оформлені H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland).

Вищевказана відповідь Податкового та митного департаменту району Південний Будапешт Національної податкової та митної адміністрації Угорщини підтверджує доводи представників позивача про самостійність господарської діяльності H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) і BFB plus Kft. (Hungary), до якої позивач не має відношення та фінансового інтересу.

Відповідач не надав суду докази про отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" від H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland), чи від BFB plus Kft. (Hungary) коштів в сумі еквівалентній 23 760,00 євро за спірний товар, чи різниці між митною вартістю, визначеною позивачем, і вартістю задекларованої ціни товару, ввезеної на території Угорщини.

Як слідує з листа Івано-Франківської митниці ДФС №503/7/09-70-20-31 від 06.04.2017 відповідальні посадові особи ставили до відома відповідача про те, що H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) та позивач є повязані між собою особи, що могло призвести до заниження фактурної вартості товару, як основи нарахування експортного мита, шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" товару польській компанії за ціною меншою, ніж та, за яку цей товар був придбаний позивачем в Україні.

На спростування вказаного позивач надав суду первинні документи (договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні) із придбання насіння льону загальною вагою 44 тонни в Приватного сільськогосподарського підприємства Деркул, Сільськогосподарського фермерського господарства Калина, за ціною яка є нижчою, ніж так по якій товар проданий H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (а.с. 159-161, 167-169).

Досліджуючи доводи перевіряючих, визначених в акті перевірки 04.07.2017 за №6/19-09-14-04/24682033, з приводу того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" є повязаною особою з H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland), судом встановлено наступне.

В акті перевірки від 04.07.2017 за №6/19-09-14-04/24682033 зазначено, що вказані субєкти господарювання повязані між собою так як отримана інформація з відповідних Інтернет ресурсів вказує на зв'язок H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) з позивачем, який є його дочірнім підприємством. Крім того їх директора мають одинакові прізвища.

В судовому засіданні представники позивача надали суду для огляду оригінал листа Emilia Kosovets польської компанії нерезидента H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT від 15.09.2017 на мові оригіналу та з належним перекладом на українську мову, за змістом якого остання вказує, що H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT ніколи не була зєднана з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" і не було його філією. ОСОБА_6 ОСОБА_7 не повязаний контролюючими відносинами з H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT, не має жодного впливу на фінансову політику фірми, не бере участі у підтримці і управлінні бізнесом фірми, не виконує жодної функції у вказаній фірмі та не має впливу на пропоновані H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT ціни закупу і продажу продуктів, що знаходяться в товарному обороті. Даним листом Emilia Kosovets підкреслює, що пан ОСОБА_7 не має юридичних повноважень представляти фірму H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT, представляти її інтереси як власника замінити її, діяти від її імені, та в її інтересах перед усіма органами влади, у тому числі перед Державною Фіскальною Службою, органами державної адміністрації та самоврядування, судами, банками, а також у відносинах з іншими підприємцями і будь-якими іншими юридичними або фізичними особами, представляти документи фірми і видавати їх іншим особам.

Огляд офіційної веб-сторінки (сайту) в мережі Інтернет H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Emilia Kosovets 72-300 Gryfice, Fabryczna 2, NIP: 857-113-27-85) свідчить, що в розділі Про нас містяться дані про наявність дочірнього товариства в Україні www.lasoshi.com. В свою чергу, посилання на веб-сторінку останнього вказує, що вона розкриває інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ", з реквізитами ідентичними до позивача у справі - вул. Височана, 13г, м. Городенка, Івано-Франківська область, 78100.

Виходячи із вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд витребовував у відповідача належні та допустимі докази на підтвердження своїх доводів про повязаність вказаних субєктів господарювання між собою, в тому числі з врахуванням вимог і обставин визначених в підпункті 14.1.159. пункту 14.1 статті 14 та статті 39 Податкового кодексу України.

Представники відповідача на підтвердження доводів про повязаність вказують на встановлення цієї обставини постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №809/1079/17 від 25.12.2017, якою відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, згідно змісту якої засновник підприємства позивача та керівник H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT є подружжям.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до даних Автоматизованої системи діловодства Івано-Франківського окружного адміністративного суду і Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua) вказана постанова суду за наслідками її перегляду Львівським апеляційним адміністративним судом постановою від 05.12.2017 в провадженні №876/10712/17 (№809/1079/17), скасована, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задоволено (а.с. 185-188).

В даному судовому рішенні зазначено, що під час розгляду справи та винесення рішення судом першої інстанції взагалі не було враховано жодних документальних доказів, якими апелянтом спростовувався можливий чи гіпотетичний вплив ОСОБА_5 на умови або економічні результати діяльності компанії H.P.U. MIREM EXPORT-IMPORT, а взято до уваги лише інформацію з бази даних Amadeus щодо фінансової інформації відносно підприємств H.P.U. EXPORT-IMPORT "HERMES" та H.P.U. MIREM EXPORT-IMPORT.

Інформація з бази даних Amadeus була подана відповідачем під час слухання справи без належного перекладу та вручення копій учасникам процесу та не розкривала змісту наявності будь-якого економічного інтересу чи вигоди, або характеру впливу через можливе володіння корпоративними правами сторін.

Відтак, посилання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на те, що на офіційному сайті фірм H.P.U. EXPORT- IMPORT "HERMES" і H.P.U. MIREM EXPORT-IMPORT розміщена інформація про те, що дані фірми спеціалізуються на експорті продукції сільського господарства в країни Європи та імпортують сушені фрукти та горіхи з Австралії, США, Індонезії та мають дочірнє підприємство в Україні - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ", не знайшло свого належного документального підтвердження.

У відповіді компанії H.P.U. MIRTM EXPORT-IMPORT, підтверджується відсутність будь-яких дочірніх підприємств на території України, а контролюючим органом не надано жодної інформації з Міністерства фінансів республіки Польща, на підтвердження своїх припущень.

Контролюючим органом були зроблені висновки без дослідження будь яких належних і допустимих доказів в даній справі, які в свою чергу ґрунтуються тільки на самих припущеннях, тобто відповідачем в судовому засіданні не було доведено жодного факту чи обставини про те, що одна юридична або фізична особа впливала чи контролювала за бізнес-рішеннями іншої юридичної особи, або що та сама фізична або юридична особа здійснювала економічний контроль та впливала на бізнес-рішення кожної юридичної особи.

В матеріалах справи відсутні докази того, який саме відсоток прав компанії H.P.U. MIREM EXPORT- IMPORT у ОСОБА_8 (чи перевищує 20% відсотків) та чи взагалі міг гіпотетично здійснювати вплив та контроль за бізнес-рішеннями компанії H.P.U. MIREM EXPORT-IMPORT сам ОСОБА_9, як засновник Товариства з обмеженою відповідальністю Ласощі.

За змістом абзацу 13 підпункту 14.1.159. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, контролюючий орган в судовому порядку зобовязаний довести на основі фактів і обставин, що одна юридична або фізична особа здійснювала практичний контроль за бізнес-рішеннями іншої юридичної особи та/або що та сама фізична або юридична особа здійснювала практичний контроль за бізнес - рішеннями кожної юридичної особи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказаних доказів податковим органом надано не було, а в судовому засіданні таких судом не здобуто.

З урахуванням вказаних висновків та вставлених обстави суд зазначає, що за змістом частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Системний аналіз статті 58 Митного кодексу України, підпункті 14.1.159. пункту 14.1 статті 14 та статті 39 Податкового кодексу України свідчить, що той факт, що продавець і покупець повязані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що такі взаємовідносини не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Для цілей Митного кодексу України особи вважаються повязаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистрибютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються повязаними для цілей Митного кодексу України, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

При продажу товарів між повязаними особами вартість операції підлягає порівнянні до вартості аналогічних господарських операцій, які здійснювалися одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами, в тому числі вартості операції при продажу неповязаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту із Україну.

У разі здійснення вищезазначеного порівняння враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не повязані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець повязані між собою.

Обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях (повязаних між собою осіб), вважається таким, що відповідає принципу "витягнутої руки", якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між неповязаними особами у співставних неконтрольованих операціях.

На пропозицію суду представники відповідача не надали суду докази про те, що ймовірна повязаність між позивачем і H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) мала прямий чи опосередкований наслідок заниження бази оподаткування по товару насіння льону. Не довели перед судом, що аналогічний товар насіння льону в 2015 році чи інший період позивач продавав на внутрішньому ринку України, чи за зовнішньоекономічним контрактом нерезидентам, в тому числі H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland), по іншій ціні, вищій ніж відображена як фактурна вартість в митних деклараціях №206050001/2015/101136 від 19.06.2015 і №206050001/2015/101396 від 02.07.2015.

Не надали докази, що H.P.U. "MIREM" EXPORT-IMPORT (Poland) придбавав в інших українських субєктів господарювання насіння льону по ціні нижчій, ніж у спірних правовідносинах, а також докази про вивезення в режимі експорту будь якими іншими українськими субєктами господарювання даного товару по вищій ціні.

У звязку із вказаним суд приходить до висновку, що повідомлення-рішення № від 20.07.2017, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем мито на товари, що вивозиться в загальній сумі 26 839,69 гривень, в тому числі за основним платежем 21 471,75 гривень і за штрафними санкціями 5 367,94 гривень, є протиправним, а позовні вимоги такими, що піддягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" сплачений судовий збір в розмірі 1 600,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № від 20.07.2017, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" () збільшено суму грошового зобовязання за платежем мито на товари, що вивозиться в загальній сумі 26 839,69 гривень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" () судові витрати в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області ().

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ" (), вул. Височана, 13-г, м. Городенка, Івано-Франківська область, 78100;

Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_10

Рішення складено в повному обсязі 26.12.2017.