Справа № 814/1100/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

27 листопада 2017 року Справа № 814/1100/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомЦентрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018

допублічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології суднобудування", вул. Артилерійська, 19, м. Миколаїв, 54030

простягнення заборгованості в сумі 1278,78 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Позивач Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі по тексту ПФУ, Відповідач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Український науково-дослідний інститут технології суднобудування» (далі по тексту Відповідач) про стягнення суми заборгованості та відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 1278,78 грн.

Під час розгляд справи у суді, позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача різницю між «науковою» пенсією та пенсією, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у сумі 1160, 16 грн за період 01.01.2017 р по 31.03.2017 рік.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що на підприємстві Позивача працював ряд осіб, яким при нарахуванні стажу «Наукової» пенсії було враховано (відповідно до наданих Відповідачем довідок) час роботи на підприємстві, правонаступником якого є Відповідач. Згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 р.р. Відповідач, як установа, що фінансується за рахунок держави, повинен на підставі ч. 6 ст. 37 Закону України «Про наукову та науково технічну діяльність» та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій вищих навчальних закладів ІІІ- ІV рівня акредитації, затвердженого постановою КМУ № 372 (далі по тексту Порядок 372), відшкодовувати витрати на фінансування різниці між сумою пенсії призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову діяльність» та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 100 % , що складає за період 01.01.2017 р. по 31.03.2017 р.- 1278,78 грн. (далі по тексту - сума фінансування різниці пенсій).

Відповідач проти заявленого позову заперечував, надав суду письмові заперечення проти позову та пояснення в судовому засіданні, де зазначив, що Підприємство не повинно відшкодовувати різницю між призначеною «Науковою» пенсією та пенсією обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин березень 2017 р. діяла норма ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність » ст. 6, в редакції від 01.01.2016 р. та відповідно до п. 4 Порядку № 372 від 27.02.2016 р. з урахуванням перехідних положень до ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність» «у разі ліквідації або зміни власника підприємства, ….різниці у розмірі пенсії фінансуються за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств…. До моменту ліквідації або змін власника». Таким чином, оскільки створення ПАТ «УНДІТС» відбулося у 1994 р. шляхом приватизації державного майна державного підприємства, правонаступником якого є Відповідач, та станом на 1994 р. не було передбачено відшкодування різниці пенсії, Відповідач не повинен сплачувати цю різницю й тепер. Відповідач зазначає, що в новій редакції ЗУ № 848 п. 6 ст. 37 мова йдеться про державні підприємства та установи, які повинні відшкодовувати різницю пенсій виключно у випадку, якщо особа напрацювала цей стаж сама на цьому державному підприємстві. Відповідач зазначає, що стаж який був взятий до уваги при нарахуванні «наукової » пенсії особам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 напрацювали зарахований для розрахунку пенсій науковий стаж до 30.11.1993 р. (до створення підприємства). Таким чином, стаж роботи отриманий на підприємстві Відповідача ніяким чином не впливає а ні на момент призначення пенсій цим особам, ані на збільшенням відсотка виплат, а відтак Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Сторонами подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ст. 122 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив:

ПАТ "Український науково-дослідний інститут технології суднобудування" є правонаступником державного підприємства "Український науково-дослідний інститут технології суднобудування", науковий стаж роботи на якому з 30.11.1993 р. по 07.02.1995 р. і надає працівникам право на отримання наукових пенсій.

За даними позивача ПАТ Український науково-дослідний інститут технології суднобудування має заборгованість з відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії (з урахуванням зменшення позовних вимог, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 розмірі 1160,16 грн по наступним особам: ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_17

Згідно до ч. 9 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» № 1977-XII від 13.12.1991 року в редакції після внесення змін Законом України № 1646-III від 06.04.2000 року (який набув чинності з 16.05.2000 року), вперше було запроваджено механізм відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Так, вказаною нормою було передбачено, що різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується наступним чином:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам сплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

26.11.2015 року прийнято новий Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII, який також врегулював питання фінансування різниці між сумами пенсій.

Так, згідно з пунктом 5 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII до 1 січня 2017 року різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної згідно з цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

В редакції, чинній з 01.01.2017 року, ч. 6 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII передбачає, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із ст. 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому ч. 9 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Ця норма закону кореспондується з ч. 2 п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

На виконання вимог закону розроблено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р., з урахуванням постанови КМУ України № 472 від 27.07.2016 р. «Про реалізацію пункту 5 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

На підставі п. 4 Порядку у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Підприємство Відповідача ПАТ «УНДІТС» створене в процесі приватизації державного підприємства у публічне акціонерне товариство.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація ПАТ «УНДІТС» проведена 26.06.1994 р.

Статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Станом на березень 1996 року Законом України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 року не було передбачено відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії, призначеної за іншим законом.

Таким чином, на момент ліквідації ДП «УНДІТС» у зазначеного підприємства не було обов'язку щодо фінансування різниці сум пенсій.

А тому, враховуючи положення п. 4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, суд приходить до висновку, що до ПАТ «УНДІТС» не перейшли обов'язки Державного Підприємства «УНДІТС», зокрема обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, оскільки на момент ліквідації такого обов'язку у ліквідованого підприємства не існувало.

Суд критично оцінює позицію Позивача, щодо посилання на приклад розрахунку обчислення різниці пенсій, зазначений у Порядку № 372, оскільки цю норму можливо застосувати виключно при призначенні пенсії відповідно п. 3 цього Положення, а у даному випадку всім особами, про які йдеться мова вище, пенсії як за віком так й наукові були призначенні у період з 1964 року по 1983 роки.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська