Справа № 826/10489/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія октава фінанс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія октава фінанс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 13 липня 2017 року №. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на день проведення перевірки фінансова компанія не зобов'язана була використовувати в своїй діяльності реєстратори розрахункових операцій, тому підстави для винесення оскаржуваного повідомлення-рішення відсутні.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Зокрема, позивач посилався на те, що у відповідності до норм чинного законодавства, він не зобов'язаний був використовувати в своїй діяльності реєстратори розрахункових операцій на час проведення перевірки, оскільки нормою абзацу 2 п.7 розділу II Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженої постановою Правління Національного банку України №502 від 12.12.2002 визначено певну відкладальну обставину, після настання якої, фінансові компанії зобов'язані застосовувати РРО при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Також, позивач звертає увагу, що Наказом Державної фіскальної служби України від 16.06.2016 №535 було затверджено Державний реєстр розрахункових операцій, із моделлю РРО, яка підлягала застосуванню при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Однак, наказом Державної фіскальної служби України від 28.09.2016 №813 вищевказаний Наказ №535 визнано таким, що втратив чинність, тому відповідний Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, який був затверджений наказом №535 також втратив чинність.

Відтак, на думку позивача, нормативно-правові акти, в тому числі і підзаконні нормативно-правові акти, які втратили чинність, не можуть породжувати юридичні наслідки, в тому числі і для позивача, оскільки втратили свої регулятивні функції.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

У запереченнях на адміністративний позов, відповідач виходив з того, що позивачем не було виконано вимог, встановлених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, а також Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої Національним банком України від 20.11.2015 №165 ТОВ «Фінансова компанія октава фінанс» має право на здійснення операцій, зазначених у пункті 3 (діяльність з обміну валют) частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями (а.с. 13).

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці, розташованої за адресою: місто Калуш, вул. Богдана Хмельницького, 50, суб'єкта господарської одиниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія октава фінанс».

За результатами вказаної перевірки, оформленої Актом перевірки №622/09/15/РРО/39628794 від 30.06.2017, контролюючим органом зроблено висновок про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія октава фінанс» вимог податкового законодавства, а саме: проведення розрахункової операції на загальну суму 269 грн. з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування реєстратора розрахункових операцій зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та не видача розрахункового документа встановленого зразка на повну суму операції.

У подальшому, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року №, яким застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 1 грн (а.с. 10).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки уповноважені банки, уповноважені фінансові установи, національний оператор поштового зв'язку та їх агенти, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти у пунктах обміну іноземної валюти, зобов'язані використовувати у своїй діяльності реєстратори розрахункових операцій, тому підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № відсутні.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), згідно Преамбули вказаного закону його дія поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;

5) у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Крім того, на підставі вказаного закону був розроблений Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти №919/29049, який набрав чинності 05.07.2016.

Розділом ІІ ч. 2 зазначеного Порядку, уповноважені банки, уповноважені фінансові установи, національний оператор поштового зв'язку та їх агенти (далі - суб'єкти господарювання), що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти у пунктах обміну іноземної валюти, касах фінансових установ, касах відокремлених підрозділів фінансових установ, касах відділень поштового зв'язку національного оператора поштового зв'язку (далі - пункти обміну валюти), для здійснення операцій з купівлі-продажу валюти зобов'язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку, виконати його персоналізацію, опломбувати та перевести у фіскальний режим роботи.

Реєстрації в контролюючих органах підлягають РРО, модифікації яких включені до Державного реєстру РРО, зі сферою застосування "операції з купівлі-продажу іноземної валюти" за умови, що строк служби, встановлений в технічній документації на РРО, не вичерпався, а також з урахуванням строків первинної реєстрації, встановлених Державним реєстром РРО.

Реєстрація РРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків.

Однак, апелянт, на обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що у відповідності до норм чинного законодавства, він не зобов'язаний був використовувати в своїй діяльності реєстратори розрахункових операцій на час проведення перевірки, оскільки нормою абзацу 2 п.7 розділу II Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженої постановою Правління Національного банку України №502 від 12.12.2002 визначено певну відкладальну обставину, після настання якої, фінансові компанії зобов'язані застосовувати РРО при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Згідно п.1 розділу І Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12 грудня 2002 року №502 (далі - Інструкція №502), вказана Інструкції встановлює порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій з готівковою іноземною валютою на території України для уповноважених банків, а також для уповноважених фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку, їх кас, пунктів обміну іноземної валюти та пунктів обміну іноземної валюти, що відкриваються банком, фінансовою установою на підставі укладених агентських договорів з юридичною особою-резидентом. Банки, фінансові установи здійснюють операції з готівковою іноземною валютою на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.

У відповідності до пункту 7 розділу II Інструкції №502 фінансова установа, її відокремлені підрозділи та пункти обміну валюти мають право розпочинати роботу: після реєстрації РРО в органі доходів і зборів.

Крім того, у вказаному пункті зазначено, що абзац другий пункту 7 розділу ІІ набирає чинності через шість місяців із дня затвердження Державною фіскальною службою України Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти, згідно з постановою Правління Національного банку України від 29.12.2015 № 983.

При цьому, відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Інструкції №502 банк, фінансова установа зобов'язані здійснювати валютно-обмінні операції, крім тих, що проводяться через платіжні пристрої, з оформленням квитанції про здійснення валютно-обмінної операції за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції виписується у двох примірниках: перший примірник видається фізичній особі, другий - зберігається в паперовій формі в документах дня.

Касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов'язані видати квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції одночасно з прийняттям та видачею фізичній особі коштів. Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції повинна видаватися не пізніше завершення операції.

Як свідчать матеріали справи, згідно Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої Національним банком України від 20.11.2015 №165 ТОВ «Фінансова компанія октава фінанс» має право на здійснення операцій, зазначених у пункті 3 (діяльність з обміну валют) частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями (а.с. 13).

За результатами проведення фактичної перевірки господарської одиниці, розташованої за адресою: місто Калуш, вул. Богдана Хмельницького, 50, суб'єкта господарської одиниці ТОВ «Фінансова компанія октава фінанс», винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення у зв'язку з проведенням позивачем розрахункової операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а саме обмін 10 доларів США по ціні 26 грн 90 коп. без застосування РРО та роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Так, на виконання вимог Закону №265/95-ВР та Податкового кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 був розроблений Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016, затверджений в Міністерстві юстиції України 05 липня 2016 року за №919/29049 (далі - Порядок №547).

За правилами пункту 1 розділу I цей Порядок поширюється на усіх суб'єктів господарювання та їх представників (уповноважених осіб), які здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти.

Згідно пункту 1-2 частини другої розділу II Порядку №547 уповноважені банки, уповноважені фінансові установи, національний оператор поштового зв'язку та їх агенти (далі - суб'єкти господарювання), що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти у пунктах обміну іноземної валюти, касах фінансових установ, касах відокремлених підрозділів фінансових установ, касах відділень поштового зв'язку національного оператора поштового зв'язку (далі - пункти обміну валюти), для здійснення операцій з купівлі-продажу валюти зобов'язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку, виконати його персоналізацію, опломбувати та перевести у фіскальний режим роботи.

Реєстрації в контролюючих органах підлягають РРО, модифікації яких включені до Державного реєстру РРО, зі сферою застосування «операції з купівлі-продажу іноземної валюти» за умови, що строк служби, встановлений в технічній документації на РРО, не вичерпався, а також з урахуванням строків первинної реєстрації, встановлених Державним реєстром РРО.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи ТОВ «Фінансова компанія октава фінанс» про те, що Наказом Державної фіскальної служби України від 16.06.2016 №535 було затверджено Державний реєстр розрахункових операцій, із моделлю РРО, яка підлягала застосуванню при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, однак наказом Державної фіскальної служби України від 28.09.2016 №813 вищевказаний Наказ №535 визнано таким, що втратив чинність, з огляду на таке.

Так, Наказом Державної фіскальної служби України від 16.06.2016 №535 було затверджено Державний реєстр розрахункових операцій, із моделлю РРО, яка підлягала застосуванню при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Проте, Наказ №535 визнано таким, що втратив чинність у зв'язку з введенням в дію Наказу Державної фіскальної служби України від 28.09.2016 №813 «Про затвердження державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій».

У подальшому, Наказ №813 втратив чинність у зв'язку з введенням в дію Наказу Державної фіскальної служби України від 14.12.2016 №1019 «Про затвердження державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій».

Разом з тим, на час виникнення спірних правовідносин Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій визначено Наказом Державної фіскальної служби України від 07.06.2017 №406 «Про затвердження державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій».

Відтак, на час проведення перевірки відповідачем питання Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій врегульовано на законодавчому рівні.

При цьому, судова колегія не приймає до уваги посилання позивача про необхідність застосування до даних спірних правовідносин зазначені ним положення Інструкції №502, адже у відповідності до Закону №265/95-ВР був розроблений Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти №919/29049, який визначає обов'язок реєстрації РРО.

Вказаний Порядок №919/29049 поширюється на усіх суб'єктів господарювання та їх представників (уповноважених осіб), що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти (абз. 2 п. 1 Порядок №919/29049, в редакції чинній на момент проведення перевірки).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ті обставини, що Порядок №919/29049 є загально доступним та обов'язковим до застосування, в тому числі суб'єктами господарювання, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти.

Більше того, не застосування приписів Порядку №919/29049, спричинятиме порушення Закону №265/95-ВР, в якому визначено обов'язок застосування РРО.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що уповноважені банки, уповноважені фінансові установи, національний оператор поштового зв'язку та їх агенти, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти у пунктах обміну іноземної валюти, зобов'язані використовувати у своїй діяльності реєстратори розрахункових операцій, що позивачем здійснено не було, відтак підстави для скасування оскаржуваного повідомлення-рішення відсутні.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія октава фінанс» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня складення повного тексту судового рішення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 27 грудня 2017 року.