Справа № 423/2280/17
Суддя: Архипенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника УПФУ ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача здійснити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом, в яком просив визнати неправомірними дії УПФУ в Попаснянському районі, зобовязати УПФУ в Попаснянському зарахувати до його стажу роботи відповідний період роботи і зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до ст.13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» умовах з моменту звернення його до УПФУ, з 01 березня 2017 року та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі на його користь судові витрати.

В поданному позові позивач зазначив, що відповідачем не зараховано до його стажу роботи (як до пільгового стажу) період роботи на ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» з 22.08.1992 року по 20.07.1998 року, коли назва його професії змінилась з «пружинщик, зайнятий на термічній обробки пружин» на «термістом зайнятим у печах на гарячих роботах», хоча позивач працював за цією професією на ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» постійно з 04.03.1988 року по 20.07.1998 рік.

Позивач та його представник , обґрунтовуючи позов, зазначили, що відмовляючи у призначення пенсії позивачу, своїм Рішенням від 10 березня 2017 року, відповідач зазначив, що у позивача ОСОБА_1 відсутній необхідний пільговий стаж роботи.

Відповідач послався на те, що підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення відбувається відповідно до списків на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, також, що після 21.08.1992 року право на пільгове пенсійне забезпечення повинне підтверджуватися результатами атестації робочих місць.

Враховуючи , що позивачем булина дані довідки , підтверджуючі пільговий стаж робот із 04.03.1988 року по 21.08.1992 року та не були надані за період з 22.08.1992 року по 20.07.1998 року та відсутня інформація про проведеня атестації робочого місця (коли змінилась назва професії позивача), тому зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період з 22.08.1992 року по 20.07.1998 року не має можливості.

При цьому позивач та його представник зазначили, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 з 04.03.1988 року по 20.07.1998 рік працював термістом зайнятим у печах на гарячих роботах (колишня назва професії - пружинщик, зайнятий на термічній обробки пружин) у ковальсько штампувальному цеху на ДП « Попаснянський вагоноремонтний завод».

Також у трудовій книжці позивача є запис за номером 12 від 22.03.1995 року про проведення атестації робочого місця пружинщика зайнятого на термічній оброки пружин (зміненого на «терміста зайнятого у печах на гарячих роботах»), та за результатами атестації підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1, підставою внесення зміни назви професії в цьому записі є наказ №620 від 19.04.2006 року по ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод.

Тому позивач вважає, що для підтвердження його тудового стажу не потрібно надавати уточнюючі довідки.

В його трудовій книжці є всі записи про роботу за професією, яка дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до ст.13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити поданий позов.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, зазначаючи, що ПФУ не може зарахувати позивачу відповідний період роботи до стажу роботи, який дає йому право на пенсію - тому що довідки підтверджуючі пільговий стаж роботи після 21.08.1992р. позивачем не надані, та відсутня інформація про проведення атестації його робочого місця після 1992 року.

Заперечення ПФУ викладені письмово, надані до матеріалів дійсного провадження.

У звязку із зазначеним, представник відповідача зазначив, що позивач не має права на пенсію згідно ст.13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність підтвердження необхідного пільгового стажу роботи.

Третя особа ТДВ «Попаснянський вагоноремонтний завод належним чином повідомлені про розгляд даного позову, заперечень не надавали.

Суд, вислухавши доводи позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В суді без заперечень з боку сторін були встановлені наступні фактичні обставини.

Так, позивач 01 березня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому на час звернення позивач досяг 54 років, що підтверджується копією паспорта позивача(а.с.12-13).

Також судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці позивача (а.с.7-11), позивач працював:

- з 29.05.1980р. по 13.10.1980р. на Красногорівському вогнетривкому заводі ім.Леніна на посаді слюсаря-ремонтника;

- з 01.09.1981р. по 03.11.1981р. на Красногорівському вогнетривкому заводі ім.Леніна на посаді слюсаря-ремонтника;

- з 14.11.1981р. по 24.10.1983р. проходив службу у лавах Радянської армії;

- з 22.11.1983р. по 19.01.1988р. на ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» на посаді слюсаря по ремонту;

- з 20.01.1998р. був переведений у ковальсько-штампувальний цех де спочатку працював учнем пружинщика, зайнятого на термічній обробки пружин,

- з 04.03.1988 року по 20.07.1998 року за професією пружинщика, зайнятого на термічній обробки пружин і назва професії позивача у подальшому була змінена на професію терміста зайнятого біля печей на гарячих роботах ( про що є зазначення в трудовій книжці).

У подальшому позивач залишився працювати на ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» та працює по наступний час, але за іншою професією.

11.12.2007 року ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» був перетворений у Товариство з додатковою відповідальністю «Попаснянський вагоноремонтний завод» (відповідно до записів в трудові книжці позивача ) -а.с.10.

Згідно з копією наказу № 620 від 19.04.2006р. по ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод», професія «пружинник, зайнятий на термічній обробці пружин» перейменована на професію «терміст, зайнятий біля печей на гарячих роботах» (а.с.25)

Розглянувши подані позовні матеріали, судом вбачається, що відповідач своїм рішенням від 24.03.2017 року відмовив позивачу у призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, тому що позивач не надав відповідних довідок, уточнюючих особливий характер та умови праці за період після 1992 року, а також зазначив, що для визначення права на пенсію на пільгових умовах ПФУ має застосовувати Список професій (мається на увазі список 1 професій з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці), що був чинний на період роботи особи.

А так, позивач після зміни назви професії, за якою він працював ( тобто з «пружинник, зайнятий на термічній обробці пружин» на професію «терміст, зайнятий біля печей на гарячих роботах») - не надав до ПФУ відповідних відомостей про проведення атестації робочого місця за зміненою професією, яка не проводилась на підприємстві за незалежних від позивача причин і тому ПФУ не зараховує йому вищевказаний стаж роботи до пільгового стажу.

В своєму рішення за викладених обставин ПФУ зазначив, що позивач має загальний стаж роботи 39 років 0 місяців 10 днів, а пільгового стажу ПФУ зараховує тільки 4 роки 5 місяців 18 днів і саме через відсутність необхідного пільгового стажу ПФУ відмовляє йому у призначеннні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.26).

Однак, в трудові книжці позивача, після зміни зміни назви професії, за якою він працював ( тобто з «пружинник, зайнятий на термічній обробці пружин» на професію «терміст, зайнятий біля печей на гарячих роботах») - залишились незмінними відомості про те, що позивач за зміненою професією має право на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком 1. (запис № 12 в трудовій книжці, а.с.9)

Разом з тим, враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі та перевіряючи повноту та всебічність прийнятого відповідачем рішення про відмову позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, судом враховується наступне.

Згідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Проте, як вказувалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, так, як встановлено судом, в трудовій книжці позивача є запис за номером 12 від 22 березня 1995 року про проведення атестації робочого місця пружинщика, зайнятого на термічній обробки пружин-терміста, зайнятого у печах на гарячих роботах, що підтверджує право позивача на отримання пенсії на пільгових умовах за списком № 1.

При цьому, як встановлено судом, після зміни назви професії позивача (у спірний період) не вносилось навіть нових записів до трудової книжки, а зазначення нової назви професії було внесено, як виправлення до того ж запису за № 12 ( на підставі відповідного Наказу підприємства), що говорить про те, що ні умови ні характер роботи позивача не змінились, як і відомості про проведення атестації робочого місця за відповідною професією.

Наявність необхідних записів в трудовій книжці в тому числі і про проведення атестації не потребує додаткового надання довідки яка уточнює пільговий характер роботи, тому щонебхідні дані містяться в трудовій книжці позивача .

Також суд зазначає, що надання такої довідки, на вимогу відповідача по перше: не є обґрунтованим за тих підстав, що така вимога була б обґрунтованою, в розумінні п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», що затверджений постановою КМУ України від 12.08.1993р. № 637, тільки у випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, а по-друге: в даному випадку всі відповідні записи, які дають право позивачу на оформлення пільгової пенсії , в трудовій книжці позивача є.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає право позивачу на пенсію за віком на пільгових умовах (за ст.13 п «а» ) суд зазначає, що відсутність у позивача уточнюючих довідок про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах , відповідно до ст..13 п «а» ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (за віком).

Приймаючи такий висновок, суд враховує також думку Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та №К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

За таких обставин, позивач надав відповідні докази, згідно вимог законодавства, які підтверджують його трудовий стаж, характер виконуваної роботи та умови праці, що дає йому право на пенсію згідно до ст..13 п «а» ЗУ України «Про пенсійне забезпечення».

У звязку із зазначеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними у судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає також обґрунтованими вимоги позивача про стягнення на його користь сплаченого ним судового збору при зверненні до суду, тому що відповідно до положень Стаття 94 КАСУ - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв»язку із цим з відповідача необхідно стягнути суму 640 грн, що підтверджено квитанцію, яка знаходиться в матеріалах даного провадження.

На підставі викладеного, Закону України «Про пенсійне забезпечення», «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, положень постанови КМУ від 16.01.2003 р. № 36,

Керуючись ст.ст.2, 8, 11, 18, 19, 69-71, 105, 160-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 п.«а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасувати відповідне рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 10.03.2017 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи ОСОБА_1:

-з 22.08.1992 р. по 20.07.1998р. термістом, зайнятим біля печей на гарячих роботах на Державному підприємстві «Попаснянський вагоноремонтний завод».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення починаючи з 01 березня 2017 року (з дня звернення до ПФУ).

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок. в порядку ст. 94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя Попаснянського районного суду А.В.Архипенко