Справа № 357/11221/16-а
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що до 2000 року ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_1 та отримував пенсію за віком. В подальшому він виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв'язку із чим виплату пенсії було припинено. 08.07.2016 року він звернувся до Управління ПФУ у м. Білій Церкві Київської області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком. Однак, рішенням Управління ПФУ у м. Білій Церкві Київської області № 345/Б-01 від 18.07.2016 р. йому було відмовлено в перерахунку та поновленні пенсії. Не погоджуючись з даною відмовою, представник позивача просив суд зобов'язати відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1

Представник Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області направив до суду письмові пояснення та заперечення на позов.

Оскільки суд, вивчивши надані відповідачем заперечення на позов, прийшов до висновку про можливість ухвалення у справі законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст. 183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що до 2000 року ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_1 та отримував пенсію за віком. В подальшому він виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв'язку із чим виплату пенсії припинено.

08.07.2016 року він звернувся до Управління ПФУ у м. Білій Церкві Київської області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009 р. в розмірах відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Управління ПФУ у м. Білій Церкві Київської області № 345/Б-01 від 18.07.2016 р. йому було відмовлено в перерахунку та поновленні пенсії, оскільки функції з призначення та виплати пенсії передані УПФУ у м. Білій Церкві з 01.02.2001 року. Управлінням ПФУ у м. Білій Церкві не призначалась та не припинялась виплата пенсії ОСОБА_1, на обліку відповідача зазначений громадянин не перебував.

Наведене стверджується копією даного рішення № 345/Б-01 від 18.07.2016 р. УПФУ в матеріалах справи.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням № 25-рп/2009 Конституційного Суду України пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону№ 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та поновленні пенсії є протиправними з наведених вище підстав, а тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до норм чинного пенсійного законодавства України.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 9, 17, 159-163, 183-2, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити, здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, відповідно до норм чинного пенсійного законодавства України.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Б. І. Кошель