Справа № 316/1514/17(2-а/316/169/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" грудня 2017 р. справа № 316/1514/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року (суддя Вільямовська Н.О., м. Енергодар)

у справі №316/1514/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахуванні позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобовязати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 27, 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 15 квітня 2017 року з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 1500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахуванні позивачу пенсії за віком у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язано відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 27, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 15.04.2017 року з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постанова в частині задоволених позовних вимог мотивована тим, що позивач має право на збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач, зокрема зазначив, що позивач є евакуйованою особою із зони відчуження у 1986 році в зв'язку із аварією на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058). Призначення та виплата пенсії провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Позивачем в 1998 році реалізоване право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку у 45 років, що було передбачено Законом № 796. Позивачу призначено пенсію за віком та обчислено її розмір відповідно до Закону № 1058.

Статтею 26 Законом України № 1058 передбачено, що пенсія за віком призначається за наявності страхового стажу не менше як 15 років. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за наявності, зокрема в жінок 30 років страхового стажу (абзац 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058).

За кожен повний рік страхового стажу понад 30 років у жінок пенсія за віком збільшується на 1% від розміру пенсії, обчисленої відповідно до статі 27 Закону № 1058, але не більш як на 1 % від мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 (абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058).

Пунктом 16 розділу XV Закону № 1058 передбачено, що закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить Закону № 1058.

Законодавством чітко визначений порядок обчислення і розміру пенсії, і розміру заробітку, що використовується для цього.

В разі застосування порядку обчислення середньомісячного заробітку відповідно до Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (ч.1 ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") відповідно і розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в порядку, зазначеному вище.

За бажанням пенсіонера, ст. 57 Закону № 796 передбачена інша можливість обчислення пенсії - частину розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004, може бути визначено відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788 "Про пенсійне забезпечення", а частину розміру пенсії за період страхового стажу, набутого з 01.01.2004, - відповідно до Закону № 1058 (ч. 2 ст. 27 Закону № 1058). В цьому разі, відповідно і заробітна плата розраховується по періодах дії названих законів.

Частина розміру пенсії за віком, обчислена за Законом України "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законодавством на день набрання чинності Закону № 1058.

Враховуючи зазначене, положення ч. 2 ст. 56 Закону № 796 застосовуються виключно під час обчислення розміру пенсії в порядку, встановленому частиною 2 статті 27 Закону № 1058. З аналізу правової норми, передбаченої ч. 2 ст. 56 Закону № 796, вбачається, що пільги при обчисленні стажу роботи реалізовуються особою лише для призначення пенсії і не застосовуються для подальшого її перерахунку у зв'язку із зміною цього стажу. Перерахунку пенсії в наведеній статті Закону не передбачено.

В мотивувальній частині рішення суд 1-ї інстанції зазначив положення статей законодавства щодо розрахунку стажу та іншого діючого законодавства, але не зазначив відповідних мотивів задоволення позовних вимог, не обґрунтував ігнорування положення п. 16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058 "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

Судом не взято до уваги, що норми ч. 2 ст. 56 Закону № 796 суперечать нормам ч. 2 ст. 28 Закону № 1058. У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності (лист Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії"). Оскільки зміни до ст. 28 Закону № 1058 були внесені пізніше, то в цьому випадку застосовуються норми саме цієї статті.

Судом помилково застосовані положення ст.99 КАС України. Адміністративний позов має бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Якщо припустити, що позивач дізнався про порушення права з дати отримання відповіді від Управління, перебіг строку в 6 місяців для звернення до суду починається з цієї дати. Законодавством інших строків не визначено, тому зобов'язання перерахувати пенсію з 15.04.2017 безпідставне і ніяк судом не вмотивоване.

Частина 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доповнена (ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій"), тобто законодавцем прямо передбачена умова збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи відповідно до ч.2 ст.56 Закону № 796, а саме за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Позивач такого бажання не виявив, відповідно пенсія призначена і її розмір обчислений, відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 1058.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_2 є особою, віднесеною до другої категорії постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії Б № 014320 від 02.12.1992 року.

Позивач перебуває на обліку у відповідача ОСОБА_1 обєднаному УПФ Запорізької області, та з 10.11.1998 року отримує пенсію за віком, призначену із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону № 796.

15.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила перерахувати пенсію з моменту призначення відповідно до п.2 ст. 56 Закону № 796, за умови стажу роботи не менш як 15 років для жінок, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Листом № 175/К-1 від 21.09.2017 року відповідач відмовив в задоволенні зазначеної заяви. Відмова мотивована тим, що положення п.2 ст. 56 Закону № 796 застосовуються виключно під час обчислення розміру пенсії в порядку, встановленому ч.2 ст.27 Закону № 1058, тому пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію за віком відповідно до ст. 27, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 15.04.2017 року з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років, оскільки для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Таким чином, перерахунок пенсії особам, яким пенсія призначена на умовах, визначених положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України, в редакції на час звернення позивача до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч.2 ст.100 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Позивач звернувся до суду першої інстанції 02.10.2017 року та просив задовольнити позовні вимоги з 15.04.2017 року. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з не правильним, на думку позивача, розрахунком пенсії позивача відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Отже, зазначені позовні вимоги були заявлені позивачем в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач не заперечує, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, віднесених до категорії 1, 2, 3, 4, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 вересня 2016 року (справа № 1601/12900/12), від 10 червня 2008 року (справа № 21-1748во07) та 7 липня 2015 року (справа № 21-727а15), яка відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції, що діяла на час прийняття рішення судом першої інстанції) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача за період з 15.04.2017 року.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року у справі №316/1514/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко