Справа № 333/6813/17
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/6813/17
Пр. 2-а/333/356/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить: визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови в призначені та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи, що настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх родини»; зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги зв`язку з встановленням інвалідності III групи, що настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 про затвердження «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх родини» у розмірі 182 700 грн.; стягнути з Міністерства оборони України кошти на правову допомогу у розмірі 1500 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проходив службу у збройних силах на території Республіки Афганістан у період з 04.02.1987 року по 10.08.1988 року. Під час бойових дій отримав осколкове поранення голови, правої верхньої кінцівки, обох нижніх кінцівок, контузію головного мозку в 1987 році. Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії МОУ № 70 від 15.01.2015 року було підтверджено множинні осколкові поранення голови, правої верхньої кінцівки, обох нижніх кінцівок, контузію головного мозку в 1987 році, пов`язанні з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії.
11.02.2014 року йому первинно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, довічно. 16.02.2017 року йому повторно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Позивач звернувся до Комунарського районного військового комісаріату із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, додавши всі необхідні документи, які були направлені до Міністерства оборони України.
13 жовтня 2017 року комісія Міністерства оборони України прийняла рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ним не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Плужник М.В. підтримав доводи, викладені в позові та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що позивачем не надано документів, підтверджуючих отримання поранень саме під час військової служби. Також поросив відмовити в частині стягнення коштів за надання правової допомоги, у зв`язку з недоведеністю.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 04.02.1987 року по 10.08.1988 року проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан, де в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року велися бойові дії. (а.с. 15)
Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол № 70 від 15.01.2014 року) множинні вогнепальні осколкові поранення голови, правої верхньої кінцівки та обох нижніх кінцівок (контузія головного мозку в 1987,1988 роках) колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 поранення (контузія), та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 17)
11.02.2014 року під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії АВ № 0280005 (а.с.11).
16.02.2017 року ОСОБА_1 повторно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії АВ № 0667300 (а.с.13).
Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13 жовтня 2017 року №109 комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 , оскільки надані документи не є документами, що свідчать про обставини поранення (а.с.23).
Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2017 року, яка набула законної сили 11.07.2017 року, визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби та прийняти відповідне рішення (а.с.20-22).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за пунктом 4 - встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пункту б) частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Аналогічні положення закріплені й у пункті 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (Порядок № 975), за змістом якого, зокрема, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 особам, які до набрання чинності Порядком № 975 мали право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Зазначений Порядок № 975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, згідно якому днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є в разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена в довідці МСЕК.
Оскільки позивачу встановлено інвалідність ІІІ групи після звільнення з військової служби але внаслідок захворювання, поранення та контузії, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, суд приходить до висновку, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.134 КАСУ, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За ч.3 ст.134 КАСУ, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Таким чином, право на відшкодування витрат на правову допомогу передбачено лише за участь адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).
В свою чергу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження судових витрат в сумі 1500 грн. позивач надавав суду розрахунок на правову допомогу, договір про надання юридичних послуг № 574/1-ш від 06 грудня 2017 року між ним та адвокатом Плужник М.В., акт про прийняття грошових коштів за надання юридичних послуг згідно договору № 540 від 22.03.2017 року від ОСОБА_1 адвокату Клопкову С.М. (а.с.25) та копії квитанцій № 540/1, 540/2 адвоката Клопкова С.М. (а.с.24).
Суду не надано доказів, що позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката Плужник М.В. при розгляді даної справи.
Керуючись ст.ст.6,14,134,241-251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення, контузій та захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення, контузії, їх наслідків та захворювань, пов`язаних із виконанням ним обов`язкової військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 26 грудня 2017 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова