Справа № 310/1677/17
Суддя: Крамаренко А. І.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/1677/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Крамаренка А.І., при секретарі судового засідання- Корнієнко Н.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради, третя особа КП «Жилсервіс 2А» про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії.

Позивач вказав, що відповідно до ордеру на службове жиле приміщення № 65 від 12.06.1992 р. Позивачу та його родині була надана жила площа в службовій квартирі АДРЕСА_1. На той час він працював слюсарем сантехніком 4 розряду аварійно-диспетчерської служби Бердянського виробничого обєднання житлово-комунального господарства. З того часу Позивач займав квартиру разом із своєю сімєю, здійснював поточний ремонт, сплачував кошти за отримані комунальні послуги. В спірній квартирі позивач мешкає понад 24 років, вважав, що здобув право на жилу площу. Вимоги щодо звільнення квартири до Позивача за весь час його проживання в спірній квартирі не предявлялися.

Також, Позивач зазначає що у лютому 2016 року він звернувся до виконавчого комітету Бердянської міської ради з проханням про виключення квартири з числа службових. Однак йому було відмовлено. Так, рішенням № 420 від 13.12.2016 року «про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 щодо виключення квартири з числа службового житла» зазначено, що рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів від 26.08.1993 року № 455 на базі Бердянського виробничого обєднання житлово-комунального господарства створене виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне обєднання. Рішенням XIV сесії Бердянської міської Ради народних депутатів від 06.08.1997 року № 11, рішенням виконавчого комітету БМР від 04.09.1997 року № 464 з 01.12.1997 року виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне обєднання реорганізовано в сім нових юридично самостійних підприємств. Таким чином, на сьогодні, підприємство, яке клопотало про включення квартири АДРЕСА_2 до числа службового житла реорганізовано. Було рекомендовано звернтись до суду.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до закону.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному бсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЖК України, до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76, 79-83, 85, 90, частиною 6 статті 101, статтями 103-106 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно ст. 122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

Відповідно до п. 35 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні та ст. 125 ЖК України позивач не підлягає виселенню з службового житлового приміщення осіб, як особа, яка пропрацювала на підприємстві, більше десяти років.

Згідно з п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

В зазначеному пункті Положення не зазначений перелік документів, який необхідно додавати для винесення рішення.

Відповідно до п.п. 5, 6 вищезазначеного Положення облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті міської ради, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень

Встановлено, що з моменту вселення до службового житлового приміщення і до теперішнього періоду часу Позивач дотримується умов та правил користування жилим приміщенням, своєчасно вносить квартплату та бережно ставиться до наданого житлового приміщення. Спірне житлове приміщення використовується Позивачем на протязі тривалого періоду вже не як службове, а як житло звичайного державного житлового фонду. За час проживання Позивача в цій квартирі жодного разу до нього не намагалися вселити інших осіб, з кола тих, яким може відповідно до вимог діючого законодавства бути надано службове житлове приміщення. Орган місцевого самоврядування за весь минулий час ніколи не ставив питання про звільнення займаного Позивачем службового приміщення.

Стаття 15 ЦПК України передбачає, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За ст. 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності із п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повновадень.

Як видно із Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.02.2017 року за № 310/563/17 за адміністративним позово ОСОБА_1 суд встановив, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач не здійснював владних управлінських функцій щодо позивача. Рекомендував ОСОБА_1 звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 13 ЖК України державне управління в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду здійснюється Радою Міністрів СРСР, Радою Міністрів Української РСР, виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів, міністерствами, державними комітетами і відомствами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР.

Як видно з позову та долучених до нього матеріалів, Позивач просить зобовязати відповідача виключити квартиру із числа службового.

Згідно ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів (частина 6 "Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР".

Керуючись ст.ст. 118, 119, 121-125 ЖК України, ст.ст. 11, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Зобов'язати виконавчий комітет Бердянської міської ради на засіданні розглянути питання про виключення квартири № 10, яка розташована за адресою вул. Нахімова, 38, м. Бердянськ, Запорізької області з числа службових, без клопотання, у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні постанови суду, можуть оскаржити постанову протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.І. Крамаренко