Справа № 414/2034/17
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Справа № 414/2034/17

Провадження № 2-а/414/65/2017

Кремінський районний суд в Луганській області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М

секретаря Дегтяренко Т.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою площа Красна 5 в

м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному в особі інспектора роти №1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2017 року до Кремінського районного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідача про оскарження дій суб"єкта владних повноважень щодо притягнення його до адміністративної відповідальності в обгрунтування якого зазначив, що 19.09.2017 року він перебував в салоні автомобіля, проте не кермував ним. Підставою складання постанови стало те, що нібито він 19 вересня 2017 року о 15.15 в м. Сєвєродонецьк на шоссе Будівельників керував автомобілем мрки ОпельОмега, з номерним знаком, який не належить цьому транспортному засобу, не мав при собі реєстраційних документів на даний транспортний засіб та не виконав сигнал регулювальника "рука піднята вгору", що забороняє рух транспортних засобів, чим порушив п.2.1.6, п.2.9в, п.8.8в, ПДР України. В супереч його запереченням пацівником поліції на місці відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу, яку він вважає незаконною, позаяк не порушував правил дорожнього руху. Він просить суд її скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Під час попереднього судового засідання представник позивача вимоги підтримав. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечень за позовом не надав. Повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином та зобов»язаний надати судові всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі,- їх не надав, у судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглядає справу відповідно до приписів ч 3 ст 205 КАС України, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 77 КАС України щодо обов"язку доказування:

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

3. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

4. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно вимог ч9 ст 80 КАС України у разі неподання субєктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За ст 122 ч 2 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема... за проїзд на заборонений жест регулювальника - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п"яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.8.1 ПДР України, вимоги якої нібито порушив водій транспортного засобу,і про що зазначено в оскаржуваній постанові передбачає, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів а також регулювальниками. Пунктом 8.8в Правил передбачено закрема сигнал регулювальника "рука піднята вгору", що забороняє рух усіх транспортних засобів і пішоходів в усіх напрямках.

Судом встановлено, згідно копії постанови серії БР№007987 від 19.09.2017 року поліцейським позивач був на місці притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, застосовано стягнення в межах санкції частини статті у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за порушення вимог п.8.8в ПДР України /а. с.10/. В постанові зазначено, що ОСОБА_1Л 19 вересня 2017 року о 15.15 в м. Сєвєродонецьк на шоссе Будівельників керував автомобілем мрки ОпельОмега, з номерним знаком, який не належить цьому транспортному засобу, не мав при собі реєстраційних документів на даний транспортний засіб та не виконав сигнал регулювальника "рука піднята вгору", що забороняє рух транспортних засобів, чим порушив п.2.1.6, п.2.9в, п.8.8в, ПДР України.

В бланку самої постанови відсутні зауваження або будь які заперечення позивача щодо її складання. Копію постанови позивачем отримано на місці в день винесення її суб»єктом владних повноважень, про що свідчить особистий підпис порушника.

На звороті постанови надруковані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте відсутня відмітка або особистий підпис порушника із зазначенням про ознайомлення із цими правами ( ас 10зворот).

Враховуючи презумпцію вини суб»єкта владних повноважень, рішення дії чи бездіяльність якого оскаржується, - а саме що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність суб»єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх, та приймаючи до уваги, що зобов»язаний відповідач не надав у суд жодних наявних в нього документів та матеріалів, які можуть бути використані, як докази у справі, суд бере до уваги обставини невинуватості, зазначені позивачем у позові, з яких не вбачається порушення ним ПДР.

Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, із зазначенням в ньому потерпілих, свідків, понятих та будь яких інших доказів правопорушення позбавляють суд можливості перевірити правомірність притягнення його до відповідальності. А тому суд бере до уваги пояснення представника позивача про невчинення його підзахисник адміністративного делікту та повністю доводять факт відсутності в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є назаконною та підлягає скасуванню.

Окрім того, розглядаючи справу по суті суд дійшов висновку, що суб»єкт владних повноважень неправомірно розглянув на місці справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення( ст 258 КУпАП), тим самим порушивши права позивача, передбачені ст 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови.

Аналогічну правову позицію висловлено колегією суддів ВАСУ, викладену в ухвалі від 26.20.2016 року, справа К/800/37207/15, згідно якої за частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці є незаконною та підлягає скасуванню.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення також підлягає задоволенню з огляду на вищезазначене.

Керуючись ст. 19 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, ст. 122 ч.2 КУпАП, п.п.2.1.6, п.2.9в, п.8.8в ПДР України, ст. 77,ч9ст80, ч3ст205,ст 241-246,250,293-295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному в особі інспектора роти №1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №007987 від 19.09.2017 року , інспектора роти УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1Л до адміністративної відповідальності за ч 2 ст 122 КУпАП, із застосованням стягнення, штрафу 425 грн.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, - закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо Апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.М. Акулов