Справа № 465/6163/16-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10956/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 06 липня 2017 року, ухвалену суддею Масендич В.В. у м.Львові, у справі №465/6163/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова в особі Залізничного об"єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Львові про визнання протиправною відмову у перерахунку пенсії, зобов"язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова в особі Залізничного об"єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Львові, у якому просив визнати протиправною відмову пенсійного органу у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №№1789-ХІІ/2663-ІІІ, Постанови Кабінету Міністрів від 30.09.2015 №763 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення зміни до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013», довідок військової прокуратури Західного регіону України №18/2-34 вих-16 від 18.02.2016 та № 18/2-35вих-16 від 18.02.2016; зобовязати здійснити перерахунок пенсії в розмірі 12176,79 грн згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505» та довідки прокуратури Західного регіону України № 18/2вих-16 від 18.02.2016 по 01 вересня 2016 року в розмірі 13026,74 грн (з розрахунку 90% від суми місячного заробітку); зобовязати здійснити перерахунок пенсії згідно довідки військової прокуратури Західного регіону №18/2-35вих-16 від 18.02.2016, постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 763 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013» з 01 жовтня 2016 року в розмірі 13026,74 грн (з розрахунку 90% від суми місячного заробітку) без обмеження суми пенсійної виплати та без зазначення кінцевої дати.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 06 липня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова стосовно відмови у перерахуванні розміру пенсії ОСОБА_1 згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 №763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 №505", постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів", постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 № 488 "Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013", довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-34вих-16 від 18.02.2016 та № 18/2-35 вих.-16 від 18.02.2016. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова в особі Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Львові без обмеження суми пенсійної виплати і без зазначення кінцевої дати здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 763 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505", постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 " Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів", постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 № 488 "Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року№ 1013", довідок військової прокуратури Західного регіону України №18/2-34вих-16 від 18.02.2016 та № 18/2-35 вих.-16 від 18.02.2016 з одночасною виплатою суми неотриманої пенсії з 01.01.2016.

Постанова мотивована тим, що оскільки редакція Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-18 значно звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів, яким пенсія була призначена раніше, перерахунок пенсії слід проводити відповідно до законодавства, яке було чинним на момент її призначення.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VI від 02.03.2015 передбачено, що з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата України, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення помічника-консультанта народного депутата України.

З 01.06.2015 пенсії в поряду та на умовах визначених, зокрема Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, перерахунки не здійснюються.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач з 28.10.2003 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, як отримувач пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

21 вересня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії на підставі довідок військової прокуратури Західного регіону України про розмір нового місячного заробітку.

Довідки для перерахунку пенсії позивачу надані у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів.

Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, покликаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VIII від 02.03.2015, відмовило позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії.

Позивач, вважаючи відмову пенсійного органу щодо перерахунку пенсії неправомірною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є: Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Згідно з ч. 17 цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. На підставі ч. 18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, за вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

У подальшому до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру вносились певні зміни. Так, Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VІ від 08.07.2011 до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VІ змін не зазнали.

Таким чином, внесені зміни до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії виникло в нього у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", проте на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії в пенсійного органу були відсутні підстави для їх застосування.

Так, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року №213-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата України, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII Про прокуратуру, що набрав чинності з 15 липня 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон №1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Положення частини 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме з 15 липня 2015 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (застосовується з 1 грудня 2015 року) та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі частини 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Закон №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Відповідно до частини 20 статті 86 цього Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, розміри соціальних виплат залежать від фінансово-економічних можливостей держави.

Так, згідно висновку Конституційного Суду України зробленого у своєму рішенні від 25.01.2012 № 3рп/2012, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Закріплений у статті 6 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Щодо покликання позивача на ст.50-1 Закону №1789-XII, як на законодавчу підставу перерахунку його пенсії, суд апеляційної інстанції зауважує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Слід зазначити, що на час звернення позивача із заявою щодо перерахунку пенсії чинним законодавством не визначено права і не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, в свою чергу, Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, а отже, у відповідача не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з прийнятими змінами в законодавстві, якими врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Залізничного об"єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задовольнити, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 06 липня 2017 року у справі №465/6163/16-а скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова в особі Залізничного об"єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Львові про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії, зобов»язання провести перерахунок та виплату пенсії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 26.12.2017.