Справа № 826/8924/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08 грудня 2017 року 15:35 № 826/8924/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Костенка Д.А., Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, (далі - позивач), до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, (далі - відповідач - 1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, (далі - відповідач -2), про визнання незаконною та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 26.05.2016 року №131/16/10126-83/2604/0212 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 130 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що порушення, зазначені у постанові №131/16/10126-83/2604/0212 від 26.05.2016 року не відповідають дійсності, а постанова є необґрунтованою і складена з грубими порушеннями вимог чинного законодавства.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, .

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача-2 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача-1 у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

13 травня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки відповідачем було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.05.2016 року.

13.05.2016 року відповідачем було надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

26.05.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві винесено постанову від 26.05.2016 року №131/16/10126-83/2604/0212 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 04.06.2007 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця - 5.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано подану замовником - гр. США ОСОБА_2 декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1» від 25.01.2016 року №КВ 78. Проектна документація розроблена Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат Серія НОМЕР_3). Відповідно до Декларації, об'єкт будівництва віднесено до ІІ категорії складності.

Крім цього, у декларації наведено відомості, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не вимагаються відповідно до п. 25 «Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109, .

З проектної документації «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» вбачається, що основою для розробки проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 є договір на реконструкцію. Об'єкт реконструкції - однокімнатна квартира площею 43,8 кв.м, розташована на першому поверсі житлового будинку в житловому комплексі «Кофморт Таун" у Дніпровському районі м. Києва. Житловий будинок є каркасно-монолітним, з огороджувальними стінами, що виконані з легких стінових матеріалів - газоблоків.

Реконструкція квартири виконується з метою улаштування додаткового входу назовні та організації функціонально-необхідних для даної сім'ї приміщень і складається із наступних заходів:

1. Демонтаж частини огороджувальної стіни для улаштування прорізу для улаштування додаткового виходу назовні. Огороджувальна стіна в монолітно-каркасному будинку не є несучою виконана з газоблоків.

2. Установка світлопрозорої конструкції з теплого алюмінієвого профілю та склопакетами нормованим коефіцієнтом теплопередачі.

3. Демонтаж несучих міжкімнатних перегородок між приміщеннями кухні і житлової кімнати газоблоків товщиною 90 мм з метою об'єднання цих приміщень «студіо».

4. Улаштування двох окремих санвузлів замість суміщеного передбачає:

- демонтаж існуючих перегородок з газоблоків та зведення нових з вологостійкого гіпсокартону по металевому каркасу з мінераловатним заповненням товщиною 100 мм;

- улаштування обмазочної гідроізоляції підлоги та стін на висоту 150 мм гідрофобними сумішами;

- встановлення сантехнічних приборів.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ст. 1 даного Закону, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Основними завданнями Держархбудінспекції, серед іншого, є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого:

1) здійснює державний контроль за дотриманням:

- вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності;

- ліцензійних умов на провадження господарської діяльності;

2) проводить аналіз та узагальнення результатів контролю за якістю виконаних будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва, відповідно до закону здійснює державний ринковий нагляд за будівельними виробами, подає відповідним органам пропозиції щодо вдосконалення державних стандартів, будівельних норм і правил.

Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі Порядок №533).

Даним Порядком визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

- виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

- структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

- Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю;

- вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.04.2016 року до Державної архітектурно-будівельної інспекції за вх. №40-1953-З, надійшло звернення гр. ОСОБА_3 на «Урядова гаряча лінія» №ЗА-5162602 від 20.04.2016 року, з якого вбачається, що у багатоквартирному будинку, розташованому по АДРЕСА_1 (ЖК «Комфор Таун») було пошкоджено фасад будинку, а саме руйнування зовнішньої частини його стін.

Направленням для проведення позапланової перевірки від 04.05.2016 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» направлено головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Євдокименка Андрія Володимировича для здійснення позапланової перевірки на «Реконструкція квартири АДРЕСА_1», на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року №976 та звернення гр. ОСОБА_3 на «Урядова гаряча лінія» №ЗА-5162602 від 20.04.2016 року, яке надійшло із дорученням Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-1953-З від 20.04.2016 року.

Так, 06.05.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Євдокименком Андрієм Володимировичем, у присутності гр. ОСОБА_6, яка представляє інтереси гр. США ОСОБА_2 на підставі довіреності від 28.10.2015 року, головного архітектора проекту ОСОБА_1, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва «Реконструкція квартири АДРЕСА_1».

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, від 13.05.2016 року, з якого вбачається, що під час виїзду на місце 06.05.2016 року встановлено, що у зовнішній стіні квартири АДРЕСА_1 із сторони ґанку влаштований проріз в утеплюючі стіни.

Відповідно ст. 29 до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

З проекту «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» вбачається, що проектна документація розроблена без отримання основної складової вихідних даних, а саме: містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності", проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно ч. 1 ст. 31 даного Закону, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Як регламентує ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», замовники на проектування і будівництво об'єктів архітектури мають право:

- обирати архітектора - розробника проекту або залучати його за результатами архітектурного чи містобудівного конкурсу, обирати підрядника на будівництво або залучати його за результатами будівельного тендера;

- затверджувати проект, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки;

- здійснювати контроль і технічний нагляд за додержанням вимог містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки під час проектування об'єкта архітектури, затвердженого проекту під час будівництва;

- залучати осіб, які мають кваліфікаційний сертифікат, для здійснення функцій замовника та інжинірингу.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об'єктів архітектури, зобов'язані:

- додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування;

- не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови;

- не розголошувати без згоди замовника відомості, які становлять комерційну таємницю проекту.

Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не надаються у разі реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Таким чином, у разі проведення будівельних робіт із зміною зовнішньої конфігурації приміщень, потрібно отримувати містобудівні умови та обмеження.

В той же час, відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, стіни - це основний конструктивний елемент будинку; несуть на собі корисне навантаження (перекриття, перегородки, дах) і призначені для захисту приміщень від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів. Залежно від рішення конструктивної системи стіни бувають несучі, самонесучі або огороджувальні.

Несуча стіна являє собою природне продовження фундаменту і є невід'ємним елементом конструкції будівлі, вона служить опорою для балок або бетонних плит, стельового або горищного перекриттів, тобто «несе» на собі якесь навантаження. При демонтажі несучої стіни порушується цілісність будівлі.

Ненесуча стіна - це перегородка, основним призначенням якої є поділ приміщення на кілька частин або виділення в приміщенні функціональних зон. Видалення не тягне за собою перерозподіл навантажень на конструкції будівлі. Ненесуча стіна, або перегородка, може бути тільки внутрішньою. В той же час несуча стіна може бути як зовнішньою та і внутрішньою.

Тобто, несучі стіни є основою вертикальної конструкції будівлі, яка спирається і передає на фундамент навантаження від власної ваги і від ваги перекриттів. Ослаблення несучої стіни може стати наслідком облаштування прорізів і розширень, що в свою чергу веде до заниження несучої здатності, яка може виразитися у втраті стійкості всієї будови.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

На виконання частин четвертої та дев'ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07 липня 2011 року затверджений Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (надалі - Порядок).

Відповідно до п.1.2 цього Порядку, містобудівні умови та обмеження - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Поняття «зовнішня конфігурація» на законодавчому рівні не визначена, а тому залишається спірним питанням віднесення влаштування окремого входу "зміни зовнішньої конфігурації".

У разі зміни зовнішньої конфігурації приміщення буде відмінність від плану БТІ та загальна площа квартири буде змінена.

Відповідачем не доведено, що реконструкція житлового приміщення позивачем була здійснена (визначена у проекті) зі зміною зовнішньої конфігурації.

Більше того, листом ТОВ «Інженерний центр БПУ» від 25.05.2016 року №02/05-16 встановлено, що проектна документація розроблена у відповідності до діючих законодавчих, будівельних норм та правил, згідно Закону України «Про архітектурну діяльність».

При розробці проекту зовнішня конфігурація квартири збережена у відповідності до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1». Проектом передбачено влаштування окремого входу до квартири за рахунок влаштування прорізу у огороджувальній не несучій стіні квартири зі сторони ґанку, розташованого у внутрішньому просторі будівлі і не відображається на головному фасаді та погоджена з ГАПом (головним архітектором проекту) генпроектувальника ОСОБА_8 ТОВ «Архіматика».

Таким чином, встановлено, що проектна документація має право бути розробленою без отримання містобудівельних вимог та обмежень забудови земельної ділянки згідно п. 25 «Переліку об'єктів будівництва, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109, при здійсненні реконструкції квартири без зміни зовнішньої конфігурації.

Оскільки з вищедосліджених доказів вбачається, що позивачем здійснено реконструкцію стіни, яка не є несучою, що не призводить до зміни зовнішньої конфігурації, а отже й немає необхідності, у відповідності до п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109 у отриманні містобудівних умов та обмежень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови є таким, що підлягає задоволенню.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, відповідність закону (законність) оскаржуваних рішень викладаються судом у мотивувальній частині судового рішення, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов викласти зміст резолютивної частини, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 26.05.2016 року №131/16/10126-83/2604/0212 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 130 500,00 грн.

4. Присудити на користь ФОП ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір у розмірі 1450,00 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Ю.Т.Шрамко

Судді Н.Г.Вєкуа

Д.А.Костенко