Справа № 206/5621/17
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/5621/17
Провадження № 2-а/206/144/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді : Кушнірчука Р.О.

при секретареві : Соловйової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 жовтня 2017 року об 11 год. 26 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 19 інспектор третього батальйону шостої роди Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕАА № 182596 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. У вищезазначені постанові зазначено, що 10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 здійснив стоянку в зоні дії забороненого знаку 3.34 ПДР, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху.

Позивач з оскаржуваною постановою не згоден та вважає, що вона підлягає скасування з тих підстав, що він не вчиняв вищезазначеного правопорушення, а постанова є незаконною та такою, що була винесена з надуманих підстав. При складанні постанови були відсутні свідки даного правопорушення, інспектором не було зібрано доказів, що підтверджують факт вчинення правопорушення позивачем, не складався протокол про адміністративне правопорушення. У постанові вказано, що водій здійснив стоянку в зоні дії забороненого знаку, але цей факт не є достовірним, оскільки він лише мав намір здійснити рух автомобілем, що стояв, тобто в момент вчинення правопорушення не керував транспортним засобом.

17 листопада 2017 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

01 грудня 2017 року, 18 грудня 2017 року та 26 грудня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи без його участі.

19 грудня 2017 року суд викликав вищезазначених свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання належним чином, але останні не зявилися, а позивач зі свого боку не посприяв у явці заявлених ним свідків.

В судове засідання сам позивач не зявився був повідомлений належним чином, надіслав на адресу клопотання про розгляд справи за його відсутністю зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення на адміністративний позов до якого надав відео фіксацію вказаного правопорушення та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

В матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕАА № 182596 від 10 жовтня 2017 року, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 10 жовтня 2017 року о 11:34 годині водій ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії забороненого знаку 3.34 ПДР, порушив п. 8.4 ПДР порушення вимог дорожніх знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року з наступними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме п.8.4, дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до Правил дорожнього руху, в зоні дії знаку п. 3.34, «забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)».

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає, зокрема, у випадку порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються письмовими, речовими і електронними засобами, висновками експертів та показаннями свідків.

За змістом ст.. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Надана з боку відповідача відео фіксація правопорушення відображає місце зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, отже фактично містить інформацію щодо предмета доказування, а саме порушення позивачем вимог ПДР.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На компакт-диску із записом подій, які відбулися 10 жовтня 2017 року дійсно вбачається, що позивач здійснив стоянку транспортного засобу MERCEDES BENZ 311D номерний знак НОМЕР_2, в зоні дії забороненого знаку 3.34, а тому суд вважає, що відповідачем дії позивача вірно кваліфіковані, як порушення п. 8.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач та заявлені ним свідки в судове засіданні не зявилися та не спростували надані відповідачем докази, а інших аргументів, які б підтверджували не причетність позивача до вчинення вищезазначеного правопорушення надано суду не було.

За загальним правилом ч. 3 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи, а за змістом ч. 5 цієї статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд, у своїй ухвалі від 18.12.2017 року звертав увагу позивача на обовязкову явку в судове засідання з метою надання особистих пояснень для встановлення обставин, на які він посилається у своєму позові та встановленню обєктивних даних щодо вказаного адміністративного правопорушення, однак останній не звився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.35).

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України № 1376 від 06.11.2015 року, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції (ч.2 ст. 258 КУпАП).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

За таких обставин суд не приймає до уваги доводи позивача, про те що інспектором не був складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в даному випадку не передбачено складання такого протоколу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

При розгляді даної справи, суд приходить до переконання, що відповідачем 10.10.2017 року були у повній мірі встановлені дійсні обставини порушення ПДР з боку позивача, за яких транспортний здійснив стоянку в зоні дії забороненого знаку 3.34 ПДР, внаслідок чого інспектору патрульної поліції довелось діяти відповідно до Інструкції.

Доводи позивача про те, що він не здійснював протиправний маневр з метою стоянки в неналежному місці, а лише мав намір здійснити рух автомобілем, що стояв, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються відеозаписом який було надано відповідачем, за умови відсутності інших спростовуючи його даних.

Таким чином, відповідно до ст. 245 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені сторонами доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи ту обставину, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 245 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга на постанову суду, у відповідності до ст.. 295, 297 КАС України, подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук