Справа № 265/7982/17
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7982/17
Провадження №2-а/265/363/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

при секретарі - Єфремовій О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача - Вайшток Б.Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, про визнання неправомірними дії , скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовьязання вчинити певні дії,-, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 10 травня 2017 року звернувся до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком. В своїй позовній заяві, позивач зазначав, що загальний пільговий стаж позивача відповідно до п. б ч.1 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» складає 6 років 6 місяців 8 днів, відповідно до п. «д» ч.1 ст. 55 ЗУ Про пенсійне забезпечення» складає 6 років 5 місяців 5 днів, відповідно до п. «б» ст.. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення складає 3 місяці 12 днів, тому право на отримання пенсії у нього виникає з 55 років. Рішенням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області № 35 від 9 серпня 2017 року позивачу було відмовлено у призначені пенсії у зв'язку з тим, що загальний трудовий стаж роботи складає 24 роки 5 місяців 25 днів, з них стаж роботи відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» ( список 1) становитиь 3 роки 5 місяців 11 днів, а відповідно до п. «б» ст. 13 «Про пенсійне забезпечення» ( список 2) - становить 3 місяці 12 днів, оскільки відсутні довідки про підтвердження трудового стажу роботи а також періодів навчання та проходження військової служби. У зв'язку з незгодою позивача з рішенням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області № 35 від 9 серпня 2017 року він звернувся до суду з позовом про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язанні вчинити певні дії.

Стаття 20 КАС України ( 2017 року) містить повний перелік справ що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Розгляд адміністративних справ з приводу спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат відносяться за підсудністю до Окружного адміністративного суду.

Оскільки позовна заява ОСОБА_3 подана до суду до набрання чинності нової редакції Кодексу Адміністративного судочинства та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, провадження за заявою було відкрито і справа розпочала розглядатися в загальному порядку, відповідно до п. 10 перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 12 перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017 року, заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами , що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону , які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином суд вважає, що позовна заява ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, про визнання неправомірними дії, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовьязання вчинити певні дії - підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Представник відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду письмові заперечення. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що дійсно позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком. Розглянувши надані позивачем документи - копіія паспорта та ІПН; трудова книжка - 2 одиниці; військовий квиток; довідка про реорганізацію. При розгляді документів було встановлено, що дублікат трудової книжки сер. АТ-ІІ № 7985498 від 07.12.1983 року містить запис №2-5 за період роботи з 13.03.1981 р. по 04.09.1982р., №6-7 за період роботи з 09.09.1982 року по 31.07.1983 р. запис зроблено раніше чим заповнення дублікату трудової книжки від 07.12.1988 р. є запис №14-15 за період роботи з 04.04.1985 р. по 12.05.1985 р. № 23-25 за період з 28.07.1988 по 20.05.1989 р. зроблено не коректно, наявне запис про працевлаштування з 30.06.1995 року в свою чергу дата звільнення відсутня.

Позивачем було додано копію військового квитка в ньому не має відомостей про дати (звільнення) демобілізації з військової служби а також дата та місяць у розділі дата, місяць та рік народження заповнені іншою пастою та іншим почерком. Копія атестата яка також була надана не містить підпису представника екзаменаційної комісії.

За таких обставин рішенням Лівобережного об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецьколї області № 35 від 9 серпня 2017 року ОСОБА_3 було відмовлено в призначені пенсії за віком.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Слід зазначити, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовують Списки, чинні на період роботи особи, тобто:

1) якщо пільгова робота до 31.12.1991 року застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173;

2) якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 11.03.1994 року застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10;

3) якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 16.01.2003 року застосовуються Списки №1,2 затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;

4) якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати) застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

При цьому до пільгового стажу зараховують весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії у Списки.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788).

Відповідно до п. «а» статті 13 ЗУ № 1788 «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Тобто розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вбачається з трудової книжки позивача, останній у період з 23.07.1976 року по 26.10.1976 року працював на посаді електрослюсарь підземний з повним робочим днем в шахті(арк.справи 5), Період з 10.04.2006 року по 16.06.2009 року, працював на Маріупольському металургійному комбінаті «ім.. Ілліча» в фасоносталелітейном цеху, термістом. Вказані записи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства. Тобто трудова книжка позивача містить записи про роботу у спірний період а саме з 23.07.1976 року по 26.10.1976 року, повний робочий день під землею, що дає останньому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Що також пвідтвердується довідкою від 13 червня 2017 року № 1-6/4 -840 що уточнює характер роботи чи умови праці, необхідних для призначення пільгової пенсії та підтверджуюча постійну зайнятість на пільговій роботі ( а.с.13) , Запис про робту в період з 10.04.2006 року по 16.06.2009 рік підтверджується відомостями трудової книжки. ( а.с.6)

Згідно рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фнду України в місті Маріуполі № 35 від 9 серпня 2017 року, період роботи з 23.07.1976 року по 26.10.1976 року та період роботи з 10.04.2006 року по 16.06.2009 рік було зараховано до пільгового стажу, оскільки відмови з цього приводу відповідачем надано не було.( а.с.11)

Розглядаючи питання щодо періоду з 2.11.1976 року по 25.12.1978 року ( період знаходження позивача у лавах Збройних сил), суд приходить до наступного:

В дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 4 грудня 1991 року, міститься запис про знаходження ОСОБА_3 в період з 2 .11.1976 року по 25.12.1978 року у лавах Збройних сил. ( а.с.5). Ці відомості також підтверджуються війським квітком НОМЕР_3, копія якого міститься в матеріалах справи, де зазначено, що ОСОБА_3 було призвано на дійсну військову службу та направлено до частини, 2 листопада 1976 року, а звільнений 25 грудня 1978 року на підставі наказу МО РССР № 231 від 26 вересня 1978 року. ( а.с.12)

Відповідно до п.6 Постанови КМУ від 12 серпня 1993 р. N 637 « Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» Для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв'язку приймаються: військові квитки.

Оскільки згідно рішення відповідача № 35 від 9 серпня 2017 року зазначено, що ОСОБА_3 не надав доказів знаходження на військовій службі, однак в матеріалах справи ці докази в наявності, суд вважає за необохівдне зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фнду України в місті Маріуполі повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо зарахування до загального стажу ОСОБА_3 періоду з 13.03.1981 року по 04.09.1982 року з 09.09.1982 року по 31.07.1983 року, з 04.04.1985 року по 12.05.1985 року з 28 .07.1988 року по 20.05.1989 року то зазначені періоди работи містяться в трудовій книжці, засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства, а тому підстав для не врахування зазначеного періоду роботи до загального стажу - не має.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що пенсійний орган, за наявності належним чином оформленої трудової книжки позивача, уточнюючих довідок підприємств про пільговий стаж позивача, не мав правових підстав відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав, які позбавляють пенсійний орган можливості перевірки довідок та первинних документів.

Згідно рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Маріуполі № 35 від 9 серпня 2017 року, позивач ОСОБА_3 звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком .

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Питання щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпеченн» позивачем ОСОБА_3 під час звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Маріуполі із заявою про призначення пенсії - не порушувалося.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_3 про відмову у включені до пільгового стажу періодів роботи з 13.03.1981 року по 04.09.1982року, 09.09.1982року по 31.07.1983 року, з 06.12.1985 року по 27.01.1988 року, з 28.07.1988 року по 20.05.1989 року, з 21.05.1989 року по 07.02.1990 року, з 28.03.1995 року по 24.06.1995 року відповідно до п. «б» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; періодів роботи з 22.05.1985року по 26.10.1985 року відповідно до п. «д» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення », та зобов'язання відповідача включити зазначені періоди роботи до пільгового стажу - є передчасними.

Відповідно до приписів ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановленими обставинами вбачається, що відповідач не довів належними доказами правомірність свого рішення, яке оскаржує позивач.

За таких умов суд, вважає рішення пенсійного органу № 35 від 8 серпня 2017 року таким, що не відповідає діючому законодавству України, а тому воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 19, 78, 90, 139, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, про визнання неправомірними дії , скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовьязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Лівобережному районі міста Маріуполя № 35 від 9 серпня 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «а» і «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «а», «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період знаходження ОСОБА_3 в лавах Збройних сил в період з 2 листопада 1976 року по 25 грудня 1978 року.

Зобовязати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області з урахуванням підтвердженого пільгового стажу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 травня 2017 року з зарахуванням до пільгового стажу період знаходження ОСОБА_3 в лавах Збройних сил в період з 2 листопада 1976 року по 25 грудня 1978 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області зарахувати до загального стажу роботи, період роботи ОСОБА_3 з 13.03.1981 року по 04.09.1982 року, з 09.09.1982 року по 31.07.1983 року в Сусуманській геологорозвідувальній експедиції Обьєднання «Северовостокзолото», період роботи з 04.04.1985 року по 12.05.1985 року на комбінаті «Індігірзолото», період роботи з 28.07.1988 року по 20.05.1989 року в Білібінському будівельно - монтажному управлінні будівництва «Магаданцветметбуд».

Зобовязати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області з урахуванням підтвердженого загального стажу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 травня 2017 року з зарахуванням до загального стажу періоди роботи ОСОБА_3 з 13.03.1981 року по 04.09.1982 року, з 09.09.1982 року по 31.07.1983 року в Сусуманській геологорозвідувальній експедиції Обьєднання «Северовостокзолото», період роботи з 04.04.1985 року по 12.05.1985 року на комбінаті «Індігірзолото», період роботи з 28.07.1988 року по 20.05.1989 року в Білібінському будівельно - монтажному управлінні будівництва «Магаданцветметбуд».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 640,00 гривен.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Суддя________________________ Шиян В.В.