Справа № 211/5540/17
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5540/17
Провадження № 2-а/211/271/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі: Зоріній С.М.

за відсутності сторін, розглянувши в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, ОСОБА_2 , про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м.Кривому Розі Ради від 16.11.2017 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м.Кривому Розі ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 без згоди її батька ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона з ОСОБА_2 з 27.07.2013 року перебувала у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року. Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу, вони з відповідачем ОСОБА_2 проживають за різними адресами, жодних стосунків не підтримують, а їх донька проживає разом із нею, повністю знаходиться на її забезпеченні, лише вона займається духовним, фізичним, інтелектуальним розвитком дитини.

На сьогоднішній день вона разом із донькою мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вона є зареєстрованою за вказаною адресою, а її малолітня донька не має зареєстрованого місця проживання. Так, після народження їх доньки, вона неодноразово зверталася до відповідача ОСОБА_2 з проханням з`їздити до відповідного відділу реєстрації місця проживання громадян та прописати їх дитину за місцем їх проживання, але жодного разу він ухилявся від вказаних дій, не обґрунтовуючи свою відмову жодними аргументами.

Зважаючи на необхідність реєстрації місця проживання її доньки, 16.11.2017 року вона звернулася до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м.Кривому Розі Ради з відповідною заявою про реєстрацію місця проживання її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Але, у реєстрації місця проживання доньки їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю у наданих документах письмової згоди батька дитини.

Вважає відмову відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м.Кривому Розі Ради у реєстрацій місця проживання її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , такою що грубо порушує права та інтереси її малолітньої доньки.

На адресу суду надійшли заперечення відповідача Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, у яких заперечує та не визнає в повному обсязі заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та вважає заявлені вимоги необґрунтованими з наступних підстав.
16 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відділу реєстрації місця проживання громадян із заявою про реєстрацію малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В реєстрації малолітньої дитини було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька дитини, що передбачено пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, оскільки батько дитини зареєстрований за іншою адресою.

Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання /перебування осіб в Україні визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №207від 02.03.2016 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Відповідно до пункту 18 вищезазначених Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

В статті 141 Сімейного кодексу України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Зазначаємо, що посилання на статтю 156 Житлового кодексу України є некоректним, оскільки нею регулюється вселення до батьків їх неповнолітніх дітей без згоди інших співвласників житлового приміщення.

Статтею 6 Сімейного кодексу визначено, що неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Станом на 16.11.2017 дитина заявниці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою.

Відповідно до пункту 35 Правил реєстрації місця проживання громадян працівники органу реєстрації, які допустили порушення законодавства, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи вищезазначене, відмова органу реєстрації у реєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди її батька, який зареєстрований за іншою адресою була здійснена з неухильним дотримання Постанови Кабінету міністрів України від 02.03.2016 №207«Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Таким чином, вважають вимогу ОСОБА_1 щодо скасування рішення відділу реєстрації місця проживання громадян про відмову реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою без згоди батька некоректною, безпідставною та такою що суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 заперечень не надав, із заявами не звертався.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, вивчивши заперечення відповідача Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 12), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року (а.с. 13).

Згідно з копією договору купівлі продажу квартири від 03.03.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2017 року, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 16 копія договору купівлі продажу квартири, а.с. 17 копія витягу, а.с. 18 копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ).

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10 копія довідки про реєстрацію місця проживання особи).

ОСОБА_4 не заперечує проти реєстрації її онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в її квартирі (а.с. 26 заява).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 6 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зокрема, громадянин України, зобов`язаний протягом тридцяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до п 2.2. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077 для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України , окрім інших документів, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку.

Відповідно до п.3 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Пунктом 18 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207 також передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає між іншим документи, які підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

16 листопада 2017 року ОСОБА_1 , як законний представник своєї малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подала до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради прийнято рішення про відмову у проведенні реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно п.11 Постанови КМУ №207 від 02.03.2016 р., а саме: особа не надала необхідних документів або інформації, відсутня письмова згода батька дитини (а.с. 11 копія заяви про реєстрацію місця проживання).

Таким чином, судом встановлено, що єдиною підставою відмови відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради у реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері, є відсутність письмової згоди батька дитини на виконання вказаних дій, яка передбачена п. 18 зазначених Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно з п 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 р. №1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру, зокрема, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Пунктом 2.3 Порядку № 1077 встановлено, що відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто.

При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.

Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки.

До адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України надсилаються відомості про реєстрацію місця проживання того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, у графу 14 цих відомостей вноситься інформація про дитину (прізвище, ім`я, по батькові, стать, дата і місце народження).

Суд, приймає до уваги, що пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207 , також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику (п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207).

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 р. N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. N 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України "Про охорону дитинства" .

Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як встановлено статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. У відповідності до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).

Як визначено частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Крім того, приписами ст. 156 Житлового кодексу України передбачено право на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей, без згоди інших співвласників житлового приміщення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що при вирішенні питання про застосування підзаконного нормативного акту, який підлягає застосуванню у спірних відносинах, необхідно зважати також на забезпечення справедливого балансу між обмеженнями, встановленими цим законодавством, та необхідністю дотримання прав, свобод та інтересів особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час батько малолітньої дитини проживає за іншою адресою, до органу реєстрації не з`являється та не надає письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем проживання матері.

Будь - яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю щодо визначення місця проживання дитини судом не встановлено.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач по справі, відмовляючи у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, хоча й діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений пунктами 11, 18 Правил № 207, однак, без урахування інтересів дитини, як це визначено вимогами Конвенції про права дітей та Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, повинен не лише вирішити позовні вимоги у відповідності до принципів верховенства права та законності, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

ОСОБА_1 ухвалою суду від 04.12.2017 року звільнена від сплати судового збору. Судові витрати згідно ст. 139 КАС України, необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5,8,9, 72, 73, 74, 77, 90, 241-246, 257,262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м.Кривому Розі Ради від 16.11.2017 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 без згоди її батька ОСОБА_2 .

Судові витрати згідно ст. 139 КАС України, необхідно компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. О. Сарат