Справа № 810/1776/17
Суддя: Г.Ю. Василенко
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року № 810/1776/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.02.2017 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки підприємством у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів та податкових накладних сформовано податковий кредит. Зокрема, позивач стверджує про реальність господарських операцій із його контрагентами, що засвідчується наявними у товариства належним чином складеними первинними документами та які були надані податковому органу під час перевірки. Крім того, позивач зазначив, що придбана у контрагентів продукція була використана у власній господарській діяльності, оскільки була реалізована на експорт, що підтверджується відповідними первинними документами.

Крім того позивач звертав увагу на те, що не може нести відповідальність за можливі дії інших суб'єктів господарювання та/або його керівних органів.

Як зазначає позивач, відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження фіктивності (безтоварності) договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, а відтак вважає, що рішення податкового органу є незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що оскаржувані рішення прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з його контрагентами вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов'язань. Наголошував на тому, що документами, наданими до перевірки, не підтверджується факт отримання придбаних у контрагентів товарів, оскільки вони складені всупереч вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У судове засідання з'явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши надані в попередніх судових засіданнях пояснення представників сторін та докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" зареєстроване як юридична особа 02.12.2002 та як платник податків, зборів та обов'язкових платежів перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС. Позивач також зареєстрований платником податку на додану вартість.

У період з 08.12.2016 по 13.01.2017 посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 07.12.2016 №1039 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Фоззі-Фуд" з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахуванню та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах з СФГ "Любава-1" (), ТОВ "Вернон Шиппінг" (), ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" (), ТОВ "Ферко" () за період з 01.03.2016 по 31.08.2016.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 20.01.2017 №132/28-10-14-06/32294926 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ "Фоззі-Фуд" вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за серпень 2016 року на суму 1127186,00 грн. та занижено податкове зобов'язання по ПДВ на загальну суму 123211385,00 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму ПДВ 505355,00 грн., за червень 2016 року на суму ПДВ 42963602,00 грн., за липень 2016 року на суму ПДВ 42812281,00 грн., за серпень 2016 року на суму ПДВ 36930147,00 грн.

Такі висновки податковий орган пов'язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" та ґрунтуються на аналізі податкової інформації щодо контрагентів позивача. На думку перевіряючих, контрагенти позивача не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій з поставки товарів.

В обґрунтування правомірності таких висновків податковий орган в Акті перевірки зазначив наступне.

Так, податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з СФГ "Любава-1" було встановлено, що відповідно до ЄРПН в податковому кредиті СФГ "Любава-1" у періоді з 01.03.2016 по 30.04.2016 відсутні податкові накладні з номенклатурою "послуги переробки насіння соняшника", "послуги транспортування", що свідчить про те, що СФГ "Любава-1" не є виробником олії соняшникової та, відповідно, не отримує відходи від процесу переробки соняшника в олію соняшникову - шрот соняшниковий.

Також, податковим органом було використано отриману від Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області податкову інформацію від 13.06.2016 №199/7/15-17-14-01-37/32314088 щодо СФГ "Любава-1" (код за ) з питань проведення фінансово-господарських операцій з покупцями та постачальниками за березень-травень 2016 року, в якій зазначено, що міжрегіональним оперативним управлінням МГУ ДФС - ЦО з ОВП щодо відпрацювання підприємств СФГ "Любава-1" та ТОВ "Єврохімпром" надано відповіді голів сільських рад щодо наявності земельних ділянок у СФГ "Любава-1" та копії допитів голів сільських рад щодо наявності земельних ділянок у ТОВ "Єврохімпром".

Згідно наявної інформації податковим органом зроблено висновок про те, що діяльність СФГ "Любава-1" та ТОВ "Єврохімпром" спрямована на надання податкової вигоди третім особам, оскільки згідно аналізу податкових накладних СФГ "Любава-1" на придбання та продаж, зареєстрованих у ЄРПН, протягом періоду жовтень 2015 року - квітень 2016 року СФГ "Любава-1" придбало у ТОВ "Єврохімпром" олію соняшникову сиру нерафіновану в кількості 3057,609 т, шрот в кількості 2037,72 т та у ТОВ "Фалькон-Україна" придбало 597,90 т олії, 555,68 т шроту, всього придбано олії соняшникової сирої нерафінованої в кількості 3655,509 т та шрот соняшниковий в кількості 2593,4 т. При цьому, протягом цього ж періоду СФГ "Любава-1" реалізувало олію соняшникову сиру нерафіновану всього в кількості 13008,35 т та шрот соняшниковий в кількості 6195,4 т.

Податковий орган, посилаючись на дані обставини, встановив відсутність реального (законного) джерела походження вказаного товару у ТОВ "Єврохімпром" та відсутність придбання відповідної кількості олії соняшникової та шроту соняшникового СФГ "Любава-1", які в подальшому були реалізовані на адресу ТОВ "Фоззі-Фуд".

Внаслідок цього, відповідачем не було можливим встановити реального (законного) джерела походження товару (олії соняшникової нерафінованої мороженої та шроту соняшникового) по ланцюгу постачання від СФГ "Любава-1" на адресу позивача у перевіряємому періоді у зв'язку з: відсутністю у СФГ "Любава-1" землі для вирощування насіння соняшника з метою виготовлення олії соняшникової та отримання відходів від даного процесу шроту соняшникового; відсутністю зберігання насіння соняшника СФГ "Любава-1" за перевіряємий період згідно даних ДП "Держреєстри України"; допитів голів селищних рад, якими не підтверджено використання (оброблення) даних земель у 2014-2016 р.р.; відсутністю в податковому обліку згідно ЄРПН СФГ "Любава-1" послуг переробки насіння соняшника, транспортування; фактичною відсутністю товару у СФГ "Любава-І", оскільки за даними ЄРПН перевіркою встановлено перевищення кількості продажу товарів над придбанням товарів у періоді, що перевірявся шроту соняшникового та олії соняшникової.

Враховуючи вказану податкову інформацію, відповідачем було встановлено відсутність джерела походження товару, що були реалізовані СФГ "Любава-1" для ТОВ "Фоззі-Фуд".

Стосовно господарських операцій позивача з ТОВ "Вернон Шиппінг" податковий орган в Акті перевірки зазначив, що відповідно до отриманої відповіді від ДП "Держреєстри України" складські документи щодо зберігання зерна (пшениці та ячменю) за серпень 2016 року не виписувались та не реєструвались на ім'я ТОВ "Вернон Шиппінг" в обсягах, які були придбані ТОВ "Фоззі-Фуд". Внаслідок цього, податковим органом встановлено перевищення кількості продажу в адресу ТОВ "Фоззі-Фуд" пшениці 6 класу на 16862,781 т над кількістю, яка зберігалась на різних складах, та перевищення кількості продажу в адресу ТОВ "Фоззі-Фуд" ячменю 3 класу на 20930,937 т над кількістю, яка зберігалась на різних складах.

Також, податковим органом було використано отриману від ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову інформацію від 21.09.2016 №6381/15-54-14-02 щодо ТОВ "Вернон Шиппінг" () з питань проведення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.08.2016 по 31.08.2016, в якій зазначено про відсутність інформації щодо даних основних засобів, складських приміщень та мінімальні витрати на оплату праці, що свідчить про відсутність у ТОВ "Вернон Шиппінг" необхідних умов для результатів здійснення господарської діяльності.

У вказаній податковій інформації зазначено, що по контрагентам ТОВ "Вернон Шиппінг" встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів/послуг та ймовірно формування технічного (штучного) податкового кредиту для надання податкової вигоди третім особам на території України.

Внаслідок цього, відповідачем не було можливим встановити реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання від ТОВ "Вернон Шиппінг" на адресу позивача у перевіряємому періоді у зв'язку з: відсутністю придбання постачальниками ТОВ "Вернон Шиппінг" пшениці 6 класу та ячменю 3 класу; включенням ТОВ "Вернон Шиппінг" до податкового кредиту у серпні 2016 року суми ПДВ по незареєстрованим постачальниками податковим накладним в розмірі 185270,5 тис. грн.; не підтвердженням зберігання пшениці 6 класу у кількості 16862,781 т та ячменю 3 класу у кількості 20930,937 т на різних складах за даними ДП "Держреєстри України", які були продані в адресу позивача в серпні 2016 року, тобто, фактичною відсутністю товару у ТОВ "Вернон Шиппінг"; відсутністю в базі ДП "Держреєстри України" складу ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл"/Одеський морський торгівельний порт за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/12 щодо зберігача ТОВ "Вернон Шиппінг".

Враховуючи вказану податкову інформацію, відповідачем було встановлено відсутність джерела походження товару, що були реалізовані ТОВ "Вернон Шиппінг" для ТОВ "Фоззі-Фуд".

З приводу господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" податковий орган в Акті перевірки зазначив про те, що відповідно до отриманої відповіді від ДП "Держреєстри України" складські документи щодо зберігання зерна (кукурудзи 3 класу) за період з вересня 2015 року по червень 2016 року не виписувались та не реалізувались на ім'я ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" в обсягах, які були придбані ТОВ "Фоззі-Фуд". Внаслідок цього, податковий орган прийшов до висновку, що за даними ДП "Держреєстри України" не підтверджено зберігання кукурудзи 3 класу українського походження, врожаю 2015 року у кількості 38411,05 т, яка була реалізована на адресу ТОВ "Фоззі-Фуд".

Також, податковим органом було використано отриманий від ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області акт від 31.08.2016 №2522/15-54-14-02/19349403 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" () з питань взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період червень 2016 року", в якому було встановлено порушення ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п.201.2 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення податкових зобов'язань на суму 31625098 грн., завищення податкового кредиту на суму 31625098 грн., завищення від'ємного значення по податку на додану вартість на суму 18430146 грн. та донараховано податку на додану вартість 22989923 грн.

В даному акті перевірки зазначено, що за результатами співставлення даних ЄДРПН за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 не встановлено придбання ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" у постачальників насіння соняшника, кукурудзи, а тому вбачається обрив ланцюга постачання - "скрутку" (відсутність придбання насіння соняшника, кукурудзи).

Крім того, в акті перевірки зазначено, що TOB "Металзюкрайн Корп ЛТД" за перевіряємий період до податкових зобов'язань та податкового кредиту віднесено податок на додану вартість з вартості придбаної та реалізованої кукурудзи, щодо якої відсутня інформація про транспортування, як на адресу TOB "Металзюкрайн Корп ЛТД", так і на реалізацію покупцю - TOB "Фоззі-Фуд", оскільки не надані ТТН, які підтверджували б факти поставки товарів, відсутні сертифікати якості зернових, журналу реєстрації довіреностей, відсутні документи складського обліку зернових, що у сукупності усіх чинників ставить під сумнів реальність придбання та реалізацію товарів (робіт), та зроблено висновок про відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання продажу товарів (послуг) у підприємств-постачальників/покупців.

Враховуючи вказаний акт перевірки, відповідачем було встановлено відсутність джерела походження товару, що були реалізовані ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" для ТОВ "Фоззі-Фуд".

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Ферко" відповідачем було встановлено, що відповідно до отриманої відповіді від ДП "Держреєстри України" складські документи щодо зберігання зерна (пшениці 2 класу, пшениці 5 класу, пшениці 6 класу та кукурудзи 6 класу) за період квітень-травень 2016 року не виписувались та не реалізувались на ім'я ТОВ "Ферко" в обсягах, які були придбані ТОВ "Фоззі-Фуд". Внаслідок цього, податковий орган прийшов до висновку, що за даними ДП "Держреєстри України" не підтверджено зберігання пшениці 2 класу у кількості 503,082 т, пшениці 5 класу у кількості 1123,950 т, пшениці 6 класу у кількості 20233,943 т та кукурудзи 6 класу у кількості 24448,375 т.

Податковим органом також було використано податкову інформацію Офісу великих платників податків ДФС від 25.08.2016 №1992/7/28-10-42-04-11 щодо ТОВ "Ферко" () за звітні періоди декларування ПДВ січень-квітень 2016 року, в якій зазначено, що згідно податкового розрахунку форми 1-ДФ за І квартал 2016 року у штаті ТОВ "Ферко" працювало 177 осіб, але станом на 05.08.2016 звітність за ІІ квартал 2016 року не подано. Однак, ТОВ "Ферко" фактично не знаходиться за податковою адресою та протягом 2016 року ТОВ "Ферко" ймовірно сформовано незаконний податковий кредит від СГД, які мають ознаки "ризиковості".

У вказаній податковій інформації також зазначено, що за результатами аналізу ЄРПН за період січень-квітень 2016 року встановлено, що ТОВ "Ферко" придбавало та реалізовувало пшеницю різних класів, кукурудзу, сою, іншу с/г продукцію, а також надавало послуги з оренди техніки та складів. Але, враховуючи те, що ТОВ "Ферко" не знаходиться за податковою адресою та на підприємстві відсутні дані про наявність трудових ресурсів та активів необхідних для здійснення такої діяльності, податковий орган прийшов до висновку, що ТОВ "Ферко" фактично не могло здійснювати господарську діяльність, а здійснювало маніпулювання податкової звітністю з метою надання податкової вигоди третім особам.

Внаслідок цього, відповідачем не було можливим встановити реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання від ТОВ "Ферко" на адресу позивача у перевіряємому періоді у зв'язку з: відсутністю придбання постачальниками ТОВ "Ферко" пшениці 2, 5, 6 класу та кукурудзи 3 класу; не підтвердженням зберігання пшениці 2 класу у кількості 503,082 т, пшениці 5 класу у кількості 1123,950 т, пшениці 6 класу у кількості 20233,943 т та кукурудзи 6 класу у кількості 24448,375 т на різних складах за даними ДП "Держреєстри України", які були продані в адресу позивача в квітні та травні 2016 року, тобто, фактичною відсутністю товару у ТОВ "Ферко"; відсутністю в базі ДП "Держреєстри України" складу ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл"/Одеський морський торгівельний порт за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/12 щодо зберігача ТОВ "Ферко"; фактичною відсутністю у ТОВ "Ферко" пшениці 2, 5, 6 класу в кількості 27281,405 т, оскільки за даними ЄРПН встановлено перевищення кількості продажу пшениці 2, 5, 6 класу над придбанням в період жовтень 2015 року - квітень 2016 року на 31338,4 т.

Враховуючи вказану податкову інформацію, відповідачем було встановлено відсутність джерела походження товару, що були реалізовані ТОВ "Ферко" для ТОВ "Фоззі-Фуд".

З огляду на вказане, надані до перевірки первинно-бухгалтерські документи позивача не взято до уваги, що в свою чергу призвело до встановлення недостатнього документального підтвердження виконання умов за договорами, та, як наслідок, призвело до встановлення відповідачем порушень формування позивачем податкового кредиту.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 17.02.2017 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 184 817 077,50 грн., з яких: 123 211 385,00 грн. - за основним платежем; 61 605 692,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

- податкове повідомлення-рішення від 17.02.2017 № , згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 127 186,00 грн.

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

В розумінні п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України "податковий кредит" - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1936/11/13-11).

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (надалі - Закон №996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), "господарські операції" - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Аналіз вищевикладених норм Закону №996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11.

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 14.01.2015 №К/9991/72258/12, від 21.10.2014 №К/800/6170/14 та від 26.08.2014 №К/800/6501/14, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Також істотне значення для встановлення судом факту реальності виконання договору саме із заявленим контрагентом є фактичні обставини укладення та виконання договору, обґрунтованість вибору контрагента.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок довести обставини, що слугували підставою для прийняття оспорюваного акта індивідуальної дії, покладається на податкову інспекцією як на суб'єкта владних повноважень. Разом з тим, дане правило не виключає обов'язку платника довести обґрунтованість сформованих ним податкового кредиту по операціям з придбання товарів (робіт, послуг) та правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податків.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що ТОВ "Фоззі-Фуд" мало господарські відносини з контрагентом СФГ "Любава-1" на підставі Договору поставки №0103-сх від 01.03.2016 (далі-Договір №0103-сх), за умовами якого СФГ "Любава-1" (Продавець) зобов'язується передати у власність ТОВ "Фоззі-Фуд" (Покупець) олію соняшникову нерафіновану, українського походження, врожаю 2015 року та шрот соняшниковий українського походження із соняшнику врожаю 2015 року, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Якість, асортимент товару, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, загальна ціна товару узгоджується сторонами та визначаються Специфікацією, що є додатком до цього договору.

Відповідно до Специфікації від 01.03.2016 №1 до Договору №0103-сх здійснюється постачання 2200,00 тон олії соняшникової на суму 49940000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8323333,33 грн. Передача товару Покупцеві відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW ПАТ "Іллічівський масложировий комбінат", Україна, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 45.

Згідно Специфікації від 01.03.2016 №2 до Договору №0103-сх здійснюється постачання 1100,00 тон шроту соняшникового на суму 5027000,00 грн., у т.ч. ПДВ 837833,33 грн. Передача товару Покупцеві відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW РИСОИЛ ТЕРМІНАЛ, ДП ІМТП, склад №24, Україна, Одеська обл., м. Іллічівськ.

Відповідно до Специфікації від 01.04.2016 №3 до Договору №0103-сх здійснюється постачання 200,00 тон шроту соняшникового на суму 894000,00 грн., у т.ч. ПДВ 149000,00 грн. Передача товару Покупцеві відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах FCA ТОВ "Одеський олійноекстраційний завод", м. Одеса, вул. Мечникова, 132.

Згідно Специфікації від 08.04.2016 №4 до Договору №0103-сх здійснюється постачання 230,00 тон олії соняшникової на суму 5083000,92 грн., у т.ч. ПДВ 847166,82 грн. Передача товару Покупцеві відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах FCA ТОВ "Одеський олійноекстраційний завод", м. Одеса, вул. Мечникова, 132.

Відповідно до Специфікації від 08.04.2016 №4/1 до Договору №0103-сх здійснюється постачання 40,00 тон олії соняшникової на суму 884000,16 грн., у т.ч. ПДВ 147333,36 грн. Передача товару Покупцеві відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах FCA ТОВ "Одеський олійноекстраційний завод", м. Одеса, вул. Мечникова, 132.

На виконання умов вказаного договору СФГ "Любава-1" поставило на адресу позивача товар, що підтверджується наступними видатковими накладними: від 24.03.2016 №83 на 256,20 т олії соняшникової вартістю 5815741,02 грн.; від 24.03.2016 №84 на 227,32 т олії соняшникової вартістю 5160164,90 грн.; від 24.03.2016 №85 на 248,64 т олії соняшникової вартістю 5644129,00 грн.; від 25.03.2016 №86 на 222,86 т олії соняшникової вартістю 5058922,90 грн.; від 25.03.2016 №87 на 221,48 т олії соняшникової вартістю 5027596,88 грн.; від 25.03.2016 №88 на 173,80 т олії соняшникової вартістю 3945260,70 грн.; від 31.03.2016 №89 на 264,00 т олії соняшникової вартістю 5992801,06 грн.; від 31.03.2016 №90 на 244,42 т олії соняшникової вартістю 5548334,98 грн.; від 31.03.2016 №91 на 229,48 т олії соняшникової вартістю 5209196,92 грн.; від 31.03.2016 №92 на 226,18 т олії соняшникової вартістю 5134286,90 грн.; від 04.04.2016 №3 на 1128,36 т шроту соняшникового вартістю 5156600,69 грн.; від 07.04.2016 №4 на 170,00 т шроту соняшникового вартістю 759900,00 грн.; від 10.04.2016 №5 на 70,18 т шроту соняшникового вартістю 1550978,28 грн.; від 11.04.2016 №6 на 71,48 т олії соняшникової вартістю 1579708,28 грн.; від 12.04.2016 №7 на 111,96 т олії соняшникової вартістю 2474316,44 грн.

Перевезення вантажу до складу позивача підтверджують наступними товарно-транспортними накладними: від 07.04.2016 №798625 на 54,20 т шроту соняшникового; від 07.04.2016 №798626 на 54,120 т шроту соняшникового; від 07.04.2016 №798634 на 53,60 т шроту соняшникового; від 07.04.2016 №798635 на 48,46 т шроту соняшникового; від 07.04.2016 №798638 на 52,74 т шроту соняшникового; від 10.04.2016 №798741 на 50,60 т олії соняшникової; від 10.04.2016 №798753 на 50,20 т олії соняшникової; від 11.04.2016 №798768 на 51,12 т олії соняшникової; від 11.04.2016 №798762 на 50,88 т олії соняшникової; від 12.04.2016 №798779 на 51,260 т олії соняшникової; від 12.04.2016 №798774 на 58,46 т олії соняшникової; від 12.04.2016 № 798773 на 48,94 т олії соняшникової.

ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" були видані посвідчення якості товару, а саме:

- на шрот соняшниковий видано посвідчення якості: від 28.02.2016 №727-734; від 29.02.2016 №735-738; від 07.03.2016 №769; від 08.03.2016 №770-775; від 09.03.2016 №776-778; від 10.03.2016 №779-781; від 11.03.2016 №785-790; від 12.03.2016 №791, №792; від 07.04.2016 №982-986;

- на олію соняшникову видано посвідчення якості: від 10.04.2016 №1207, №1209; від 11.04.2016 №1210-1212; від 12.04.2016 №1213, №1214; від 24.02.2016 б/н; від 25.02.2016 б/н; від 26.02.2016 б/н; від 01.03.2016 б/н; від 02.03.2016 б/н; від 03.03.2016 б/н; від 04.03.2016 б/н; від 09.03.2016 №931-936; від 10.03.2016 №938-942; від 11.03.2016 №943-948; від 12.03.2016 №949-955; від 13.03.2016 №957; від 28.03.2016 №1108-1112.

За фактом настання першої з подій (отримання товару покупцем) СФГ "Любава-1" зареєстровано наступні податкові накладні: від 24.03.2016 №64 на суму 5160164,90 грн., у т.ч. ПДВ 860027,48 грн.; від 24.03.2016 №65 на суму 5644129,00 грн., у т.ч. ПДВ 940688,17 грн.; від 24.03.2016 №63 на суму 5815741,02 грн., у т.ч. ПДВ 969290,17 грн.; від 25.03.2016 №66 на суму 5058922,90 грн., у т.ч. ПДВ 843153,82 грн.; від 25.03.2016 №67 на суму 5027596,88 грн., у т.ч. ПДВ 837932,81 грн.; від 25.03.2016 №68 на суму 3945260,70 грн., у т.ч. ПДВ 657543,45 грн.; від 31.03.2016 №69 на суму 5992801,06 грн., у т.ч. ПДВ 998800,18; від 31.03.2016 №71 на суму 5209196,92 грн., у т.ч. ПДВ 868199,49 грн.; від 31.03.2016 №70 на суму 5548334,98 грн., у т.ч. ПДВ 924722,50; від 31.03.2016 №72 на суму 5134286,90 грн., у т.ч. ПДВ 855714,48 грн.; від 04.04.2016 №1 на суму 5156600,69 грн., у т.ч. ПДВ 859433,45 грн.; від 07.04.2016 №2 на суму 759900,00 грн., у т.ч. ПДВ 126650,00 грн.; від 10.04.2016 №3 на суму 1550978,28 грн., у т.ч. ПДВ 258496,38 грн.; від 11.04.2016 №4 на суму 1579708,28 грн., у т.ч. ПДВ 263284,71 грн.; від 12.04.2016 №5 на суму 2474316,44 грн., у т.ч. ПДВ 412386,07 грн.

Загальна сума, на яку виписані податкові накладні, складає 64057938,26 грн., у т.ч. ПДВ 10676323,16 грн.

Оплата за олію соняшникову, українського походження, врожаю 2015 року проведено, згідно платіжних доручень: від 13.05.2016 №3354714 на суму 2129250,78 грн.; від 27.05.2016 №3375004 на суму 2000000,00 грн.; від 15.06.2016 №3401455 на суму 8449068,00 грн.; від 22.06.2016 №3408823 на суму 651678,53 грн.; від 30.06.2016 №3419734 на суму 655031,96 грн.; від 07.07.2016 №3430152 на суму 6165334,62 грн.; від 08.07.2016 №3431691 на суму 1734623,80 грн.

Суму ПДВ у загальному розмірі 10676323,16 грн. за податковими накладними, виданими СФГ "Любава-1", були включені позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Також, судом встановлено, що у перевіреному періоді позивач мав господарські відносини з ТОВ "Вернон Шиппінг" на підставі Договору поставки від 22.08.2016 №22/08/16/ПОЗ (далі - Договір №22/08/16/ПОЗ), відповідно до умов якого ТОВ "Вернон Шиппінг" (Постачальник) зобов'язується передати у власність ТОВ "Фоззі-Фуд" (Покупець), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором.

Кількість, асортимент, ціна товару, терміни передачі й оплати товару, місце постачання товару визначаються додатками до даного договору, які є невід'ємними його частинами.

Відповідно до Додатку №1 до Договору №22/08/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці 6 класу, українського походження, врожаю 2016 року у кількості 22000,00 тон, загальною вартістю 108416000,00 грн., у т.ч. ПДВ 18069333,33 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Згідно Додатку №2 до Договору №22/08/16/ПОЗ здійснюється постачання ячміню 3 класу, українського походження, врожаю 2016 року у кількості 25000,00 тон, загальною вартістю 115000000,00 грн., у т.ч. ПДВ 19166666,67 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Вернон Шиппінг" поставило на адресу позивача товар, що підтверджується:

- видатковими накладними: від 25.08.2016 №13 на 12000,00 тон пшениці 6 класу вартістю 59136000,00 грн.; від 26.08.2016 №14 на 11000,00 тон пшениці 6 класу вартістю 54208000,00 грн.; від 30.08.2016 №15 на 12100,00 тон ячменю 3 класу вартістю 55660000,00 грн.; від 31.08.2016 №16 на 12900,00 тон ячменю 3 класу вартістю 59340000,00 грн.;

- актами прийому-передачі товару: від 25.08.2016 №1; від 26.08.2016 №2; від 30.08.2016 №3; від 31.08.2016 №4;

- рахунками на оплату: від 25.08.2016 №10; від 26.08.2016 №11; від 30.08.2016 №12; від 31.08.2016 №13.

За фактом настання першої з подій (отримання товару покупцем) ТОВ "Вернон Шиппінг" зареєстровано наступні податкові накладні: від 25.08.2016 №14 на суму 59136000,00 грн., у т.ч. ПДВ 9856000,00 грн.; від 26.08.2016 №15 на суму 54208000,00 грн., у т.ч. ПДВ 9034666,67 грн.; від 30.08.2016 №17 на суму 55660000,00 грн., у т.ч. ПДВ 9276666,67 грн.; від 31.08.2016 №18 на суму 59340000,00 грн., у т.ч. ПДВ 9890000,00 грн.

Загальна сума, на яку виписані податкові накладні, складає 228344000,00 грн., у т.ч. ПДВ 38057333,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, товар зберігався на складах ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" на підставі договору, укладеного між вказаним товариством та ТОВ "Вернон Шиппінг".

В подальшому, зберігання товару відбувалося на підставі Договору надання послуг від 27.04.2016 №270416/ОКІ (далі - Договір №270416/ОКІ), який був укладений між позивачем, як поклажодавцем, та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл", як зерновий склад.

Передача та прийняття пшениці 6 класу та ячменю 3 класу на зберігання до складу ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" підтверджується наступними документами:

- картками аналізу зерна: №382/2 від 25 08 2016, №383/2 від 26.08.2016, №388/2 від 30.08.2016, №389/2 від 31.08.2016;

- складськими квитанціями на зерно: №83/2 від 25.08.2016, №84/2 від 26.08.2016, №89/2 від 30.08.2016, №90/2 від 31.08.2016.

Суму ПДВ у загальному розмірі 38057333,00 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Вернон Шиппінг", були включені позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Крім того, судом встановлено, що у перевіреному періоді позивач мав господарські відносини з ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" на підставі Договору поставки від 15.06.2016 №15/06/16/ПОЗ (далі - Договір №15/06/16/ПОЗ), відповідно до умов якого ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" (Постачальник) зобов'язується передати у власність ТОВ "Фоззі-Фуд" (Покупець), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором.

Кількість, асортимент, ціна товару, терміни передачі й оплати товару, місце постачання товару визначаються додатками до даного договору, які є невід'ємними його частинами.

Відповідно до Додатку №1 від 15.06.2016 до Договору №15/06/16/ПОЗ здійснюється постачання олії соняшникової нерафінованої, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 5000,00 тон, загальною вартістю 111450000,00 грн., у т.ч. ПДВ 18575000,00 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Пріста Ойл-Україна".

Згідно Додатку №2 від 22.06.2016 до Договору №15/06/16/ПОЗ здійснюється постачання кукурудзи 3 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 41000,00 тон, загально вартістю 202540000,00 грн., у т.ч. ПДВ 33756666,67 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" поставило на адресу позивача товар, що підтверджується:

- видатковими накладними: від 22.06.2016 №14401 на 27000,00 тон кукурудзи 3 класу вартістю 133380000,00 грн.; від 24.06.2016 №14419 на 11000,00 тон кукурудзи 3 класу вартістю 54340000,00 грн.; від 27.06.2016 №14425 на 411,05 тон кукурудзи 3 класу вартістю 2030587,00 грн.;

- актами прийому-передачі товару: від 22.06.2016 №3; від 24.06.2016 №4; від 27.06.2016 №5;

- рахунками на оплату: від 22.06.2016 №14401; від 24.06.2016 №14419; від 27.06.2016 №14425.

За фактом настання першої з подій (отримання товару покупцем) ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" зареєстровано наступні податкові накладні: від 22.06.2016 №14 на суму 133380000,00 грн., у т.ч. ПДВ 22230000,00 грн.; від 24.06.2016 №29 на суму 54340000,00 грн., у т.ч. ПДВ 9056666,67 грн.; від 27.06.2016 №30 на суму 2030587,00 грн., у т.ч. ПДВ 338431,17 грн.

Загальна сума, на яку виписані податкові накладні, складає 189750587,00 грн., у т.ч. ПДВ 31625098,00 грн.

Оплата за кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2015 року проведено згідно платіжних доручень: від 15.07.2016 №3440508 на суму 40000000,00 грн.; від 15.07.2016 №3440507 на суму 40000000,00 грн.; від 15.07.2016 №3440506 на суму 40000000,00 грн.; від 15.07.2016 №3440505 на суму 40000000,00 грн.; від 15.07.2016 №3440501 на суму 11614969,53 грн.; від 25.08.2016 №3494983 на суму 17598357,81 грн.;

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" зберігало товар на складі ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" на підставі Договору про надання послуг від 01.01.2016 №010116/ОКІ-MU.

В подальшому, зберігання товару позивача відбувалося на підставі Договору №270416/ОКІ, укладеного між позивачем, як поклажодавцем, та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл", як зерновий склад.

Передача та прийняття кукурудзи 3 класу на зберігання до складу ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" підтверджується наступними документами:

- картками аналізу зерна: від 22.06.2016 №360/2, від 24.06.2016 №361/2, від 27.06.2016 №362/2;

- складськими квитанціями на зерно: від 22.06.2016 №61/2, від 24.06.2016 №62/2, 27.06.2016 №63/2.

Суму ПДВ у загальному розмірі 31625098,00 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", були включені позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Також, судом встановлено, що у перевіреному періоді позивач мав господарські відносини з ТОВ "Ферко" на підставі Договору поставки від 27.04.2016 від №27/04/16/ПОЗ (далі - Договір №27/04/16/ПОЗ), відповідно до умов якого ТОВ "Ферко" (Постачальник) зобов'язується передати у власність ТОВ "Фоззі-Фуд" (Покупець), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором.

Кількість, асортимент, ціна товару, терміни передачі й оплати товару, місце постачання товару визначаються додатками до даного договору, які є невід'ємними його частинами.

Відповідно до Додатку від 27.04.2016 №1 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці 5, 6 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 27281,405 тон, загально вартістю 132587628,30 грн., у т.ч. ПДВ 22097938,05 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Згідно Додатку від 28.04.2016 №2 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання кукурудзи 3 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 24910,335 тон, загально вартістю 124950240,36 грн., у т.ч. ПДВ 20825040,06 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Відповідно до Додатку від 09.05.2016 №3 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці 2, 5, 6 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 1301,525 тон, загально вартістю 6341029,80 грн., у т.ч. ПДВ 1056838,30 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Згідно Додатку від 25.05.2016 №4 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці м'якої 2 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 1653,145 тон, загально вартістю 7769781,50 грн., у т.ч. ПДВ 1294963,58 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/Порто-Сан.

Відповідно до Додатку від 03.06.2016 №5 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці 5, 6 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 12511,355 тон, загально вартістю 60223407,30 грн., у т.ч. ПДВ 10037234,55 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Згідно Додатку від 03.06.2016 №6 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці 5, 6 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 37417,070 тон, загально вартістю 180107066,45 грн., у т.ч. ПДВ 30017844,41 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Відповідно до Додатку від 10.06.2016 №6/2 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці 6 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 9657,850 тон, загально вартістю 46347829,00 грн., у т.ч. ПДВ 7724638,17 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

Згідно Додатку від 14.06.2016 №7 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання пшениці м'якої 2 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 2906,350 тон, загально вартістю 13534871,95 грн., у т.ч. ПДВ 2255811,99 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/Порто-Сан.

Відповідно до Додатку від 14.06.2016 №8 до Договору №27/04/16/ПОЗ здійснюється постачання кукурудзи 3 класу, українського походження, врожаю 2015 року у кількості 3706,440 тон, загально вартістю 18302400,72 грн., у т.ч. ПДВ 3050400,12 грн. Поставка відбувається згідно правил "Інкотермс-2010" на умовах ЕХW- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Ферко" поставило на адресу позивача товар, що підтверджується:

- видатковими накладними: від 27.04.2016 №78 на 1697,05 тон пшениці 5 класу та 25584,355 тон пшениці 6 класу загальною вартістю 132587628,30 грн.; від 06.05.2016 №94 на 24910,335 тон кукурудзи 3 класу вартістю 124950240,36 грн.; від 09.05.2016 №96 на 525,22 тон пшениці 2 класу, 206,35 тон пшениці 5 класу та 569,955 тон пшениці 6 класу загальною вартістю 6341029,80 грн.; від 25.05.2016 №97 на 1653,145 тон пшениці 2 класу вартістю 7769781,50 грн.; від 03.06.2016 №105 на 188,7 тон пшениці 5 класу та 12322,655 тон пшениці 6 класу загальною вартістю 60223407,30 грн.; від 03.06.2016 №106 на 478,10 тон пшениці 5 класу та 36938,97 тон пшениці 6 класу загальною вартістю 180107066,45 грн.; від 10.06.2016 №120 на 9657,85 тон пшениці 6 класу вартістю 46347 829,00 грн.; від 14.06.2016 №118 на 2906,35 тон пшениці 2 класу вартістю 13534871,95 грн.; від 14.06.2016 №119 на 3706,44 тон кукурудзи 3 класу вартістю 15252000,00 грн.;

- актами прийому-передачі товару: від 27.04.2016 №1; від 06.05.2016 №2; від 09.05.2016 №3; від 25.05.2016 №4; від 03.06.2016 №5; від 03.06.2016 №6; від 10.06.2016 №6/2; від 14.06.2016 №7; від 14.06.2016 №8;

- рахунками на оплату: від 27.04.2016 №19; від 06.05.2016 №22; від 09.05.2016 №23; від 25.05.2016 №24; від 03.06.2016 №26; від 03.06.2016 №25; від 10.06.2016 №29; від 14.06.2016 №27; від 14.06.2016 №28.

За фактом настання першої з подій (отримання товару покупцем) ТОВ "Ферко" зареєстровано наступні податкові накладні: від 27.04.2016 №51 на суму 132587628,30 грн., у т.ч. ПДВ 22097938,05 грн.; від 06.05.2016 №10 на суму 124950240,36 грн., у т.ч. ПДВ 20825040,06 грн.; від 09.05.2016 №15 на суму 6341029,80 грн., у т.ч. ПДВ 1056838,30 грн.

Загальна сума, на яку виписані податкові накладні, складає 263878898,46 грн., у т.ч. ПДВ 43979816,41 грн.

Оплата за кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2015 року проведено згідно платіжних доручень: від 14.06.2016 №3439614 на суму 16607299,08 грн.; від 08.07.2016 №3390470 на суму 11627728,87 грн.; від 20.05.2016 №3365148 на суму 822511,49 грн.; від 20.05.2016 №3365147 на суму 22500000,00 грн.; від 20.05.2016 №3365144 на суму 22500000,00 грн.; від 20.05.2016 №3364990 на суму 22500000,00 грн.; від 20.05.2016 №3364594 на суму 22500000,00 грн.; від 20.05.2016 №3364302 на суму 22500000,00 грн.

Оплата за пшеницю, українського походження, врожаю 2015 року проведено згідно платіжних доручень: від 16.05.2016 №3355747 на суму 50000000,00 грн.; від 17.05.2016 №3356608 на суму 7734287,32 грн.; від 17.05.2016 №3356188 на суму 29600000,00 грн.; від 17.05.2016 №3356700 на суму 29600000,00 грн.; від 17.05.2016 №3357230 на суму 11115326,42 грн.; від 20.05.2016 №3365149 на суму 5756449,39 грн.; від 08.06.2016 №3390759 на суму 4538014,56 грн.; від 14.07.2016 №3439539 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439616 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439617 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439618 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439619 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439620 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439621 на суму 35000000,00 грн.; від 14.07.2016 №3439615 на суму 34519190,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, товар ТОВ "Ферко" зберігався на складі ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл".

В подальшому, зберігання відбувалося на підставі Договору №270416/ОКІ, укладеного між позивачем, як поклажодавцем, та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл", як зерновий склад.

Передача та прийняття пшениці та кукурудзи на зберігання до складу ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" підтверджується наступними документами:

- картками аналізу зерна: №344/2 від 27.04.2016, №345/2 від 27.04.2016, №346/2 від 06.05.2016, №349/2 від 09.05.2016, №347/2 від 09.05.2016, №348/2 від 09.05.2016, №350/2 від 25.05.2016, №352/2 від 03.06.2016, №351/2 від 03.06.2016, №353/2 від 03.06.2016, №354/2 від 03.06.2016, №355/2 від 10.06.2016, №357/2 від 14.06.2016, №356/2 від 14.06.2016;

- складськими квитанціями на зерно: №45/2 від 27.04.2016, №46/2 від 27.04.2016, №47/2 від 06.05.2016, №48/2 від 09.05.2016, №49/2 від 09.05.2016, №50/2 від 09.05.2016, №51/2 від 25.05.2016, №53/2 від 03.06.2016, №52/2 від 03.06.2016, №54/2 від 03.06.2016, №55/2 від 03.06.2016, №56/2 від 10.06.2016, №58/2 від 14.06.2016, №57/2 від 14.06.2016.

Суму ПДВ у загальному розмірі 43979816,41 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Ферко", були включені позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів, суд дійшов висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган в Акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів.

Як зазначив позивач, при укладені з СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" договорів поставок ним було вчинено низку дій щодо перевірки наявності спеціальної податкової правосуб'єктності та добросовісності вказаних контрагентів та отримано від останніх статут, документи про державну реєстрацію в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також перевірено статус платника ПДВ.

Більш того, проведеною перевіркою встановлено, що СФГ "Любава-1" зареєстровано в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 32314088. Дата реєстрації - 14.04.2003. Одним із видів діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (код КВЕД 01.11). Зареєстровано як платник податку на додану вартість під індивідуальним податковим номером - 06. Дата реєстрації - 01.08.2014.

Щодо ТОВ "Вернон Шиппінг", то перевіркою встановлено, що вказане товариство зареєстровано в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 35179042. Дата реєстрації - 01.06.2007. Одним із видів діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21). Зареєстровано як платника податку на додану вартість під індивідуальним податковим номером - 43. Дата реєстрації - 16.06.2007. Свідоцтво платника ПДВ №100046969.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" у період господарських взаємовідносин з позивачем зареєстровано в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 19349403. Дата реєстрації - 25.01.1995. Одним із видів діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21). Перевіркою встановлено, що ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД" зареєстровано як платник податку на додану вартість. Індивідуальний податковий номер - 19. Дата реєстрації - 10.07.1997. Свідоцтво платника ПДВ №200107093.

Щодо ТОВ "Ферко", то вказане товариство зареєстровано в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 31681342. Дата реєстрації - 31.08.2001. Зареєстровано як платник податку на додану вартість. Індивідуальний податковий номер - 97. Дата реєстрації - 25.03.2015.

Отже, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначених правочинів, СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" були зареєстровані як юридичні особи та були платниками податку на додану вартість, а тому мали право виписувати податкові накладні.

При цьому, в Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо купівлі у СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" сільськогосподарської продукції.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв'язку між витратами ТОВ "Фоззі-Фуд" на придбання товарів у СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" та здійсненням ним господарської діяльності.

Так, придбана у СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" сільськогосподарська продукція була реалізована позивачем на експорт, що підтверджується відповідними контрактами, специфікаціями, актами прийому-передачі, митними деклараціями, договорами комісії, додатками до договорів комісій, належним чином копії яких наявні в матеріалах справи.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт використання позивачем придбаної у СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" сільськогосподарської продукції у власній господарській діяльності.

В той же час, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування встановлених судом в ході розгляду справи обставин.

Також, суд не бере до уваги посилання відповідача, як на обґрунтування своїх висновків, на відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної економічної діяльності у контрагентів позивача, оскільки такі висновки неможливо зробити без належної перевірки діяльності суб'єкта господарювання.

Відповідно до акту перевірки позивача, податковим органом не здійснювалось належної перевірки первинно-бухгалтерських документів СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко"; не перевірялася наявність господарсько-правових стосунків з іншими суб'єктами господарювання по оренді основних засобів виробництва, складських приміщень, транспортних засобів; наявність правовідносин по зберіганню матеріальних цінностей; наявність укладених цивільно-правових угод з іншими суб'єктами господарювання щодо надання послуг або виконання робіт.

Крім того, суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

В той же час, суд критично ставиться до посилання відповідача, як на доказ правомірності своїх висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, на податкову інформацію (акти перевірок) відносно СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" та їх контрагентів.

Суд звертає увагу на те, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, будь-яка неправомірна діяльність контрагентів (наприклад, їх "фіктивність", відносини з іншими контрагентами) не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак, вищевказана податкова інформація (акти перевірок) відносно СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" та їх контрагентів не є належними та допустимим доказами у справі, а висновки про відсутність умов у СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання угод, укладених із позивачем, такими, що не спричинили реальних юридичних наслідків.

Таким чином, твердження відповідача з посиланням на податкову інформацію (акти перевірок) про те, що діяльність контрагентів позивача - СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" та їх контрагентів була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням останньому податкової вигоди у вигляді безпідставного формування податкового кредиту, судом оцінюються критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Факт наявності у сторін правочину протиправного умислу при його укладенні відповідачем не доведено.

Крім того, головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, а не податковою інформацією. Вказані ж в податковій інформації, в актах податкових органів недоліки, допущені суб'єктом господарювання при укладенні та виконанні договорів, не є підставою для визнання правочинів нікчемними, оскільки чинне законодавство не встановлює таких підстав нікчемності правочину.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в силу закону отримання податковим органом податкової інформації (актів перевірок), в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк ані акт перевірки, ані довідка зустрічної звірки, ані податкова інформація не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що податковий орган переважно обґрунтовує правомірність своїх рішень нереальністю спірних господарських операцій між позивачем та СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко". Втім, сам акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахункам з цими контрагентами, а викладені у ньому висновки щодо нереальності укладених правочинів не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Крім того, відповідачем не було надано суду належних документальних доказів відсутності у контрагентів позивача спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання спірних договорів, зокрема, того, що дані підприємства не були зареєстровані в якості платників податку на додану вартість або того, що їх реєстрація платниками податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку, а відтак суд приходить до висновку, що наявні у матеріалах справи копії податкових накладних, на підставі яких позивач сформував податковий кредит за перевіряємий період, цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 201 Податкового кодексу України.

В силу п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Отже, суд, оцінюючи спірні фінансово-господарські операції, передусім виходить з того, що юридична відповідальність згідно норм чинного законодавства України є персоніфікованою.

Підприємство яке є сумлінним платником податків і виконало усі вимоги, з якими закон пов'язує право на зменшення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток на суму податкового кредиту та витрат, не повинно нести відповідальність за своїх контрагентів.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі "Інтерсплав проти України").

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. ("Булвес" АД проти Болгарії") зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є "власністю" у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону " Про ПДВ " стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Також, згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 10.10.2012 за №К-24491/10, "за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників по ланцюгу для одержання Підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань".

В ході розгляду даної справи відповідачем не було пред'явлено до суду будь-які належні докази нікчемності правочинів, укладених між ТОВ "Фоззі-Фуд" та підприємствами - СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко", а також жодних достовірних документальних доказів на підтвердження фактів підписання договорів поставок та первинних документів до них неуповноваженими на те особами.

Зокрема, в акті перевірки позивача також відсутні відомості про визначення контрагентам позивача сум податкових зобов'язань у зв'язку з ухиленням від сплати податків та зборів, винесення вироків посадовим особам СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко" за фактами ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

В силу вимог ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України.

Однак, відповідач в ході судового розгляду даної справи будь-які достовірні відомості з документальним підтвердженням про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко", - безпосередньо відповідальних за укладення і виконання спірних правочинів, у скоєнні злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, до суду не подав.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем відсутності реального характеру правочинів, укладених між позивачем та СФГ "Любава-1", ТОВ "Вернон Шиппінг", ТОВ "Металзюкрайн Корп ЛТД", ТОВ "Ферко", доведеність обґрунтованості включення позивачем до складу податкового кредиту відображених в отриманих від вказаних контрагентів первинних документах сум податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 17.02.2017 №, від 17.02.2017 № є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17 лютого 2017 року № та № .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.