Справа № 760/5141/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/5141/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
Букіна Олена Миколаївна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Бабенка К.А. та Василенка Я.М.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою інспектора 9 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Зеленської Валентини Василівни на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 23 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 9 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Зеленської Валентини Василівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора 9 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Зеленської Валентини Василівни (далі - відповідач) про визнання дій щодо складання постанови серії АР №409194 про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, незаконними; визнати постанови серії АР №409194 про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 протиправною та скасування, закриття провадження у справі.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 23 серпня 2017 року позов задоволено. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №409194 від 11.03.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу скасовано та провадження у справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 відповідає вимогам КУпАП, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, оскільки в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч.4 ст.229, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову суду - частково скасувати з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції встановлено, 11.03.2017 інспектором поліції Зеленською В.В. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 11.03.2017 о 12 год. 40 хв. в м. Києві по пр-ту Повітрофлотський, 50/2, ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні законні підстави вимагати у позивача надання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, посилаючись на положення статті 247 КУпАП, якою передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп.«ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом 1 п.2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 2 ст.16 наведеного Закону встановлено, що водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов'язок мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пред'являти його для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух лише у випадках, передбачених законодавством.

Разом з тим, пунктом 21.1 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п.21.2 наведеної статті контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Судом першої інстанції встановлено, що інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Зеленська В.В., 11.03.2017 близько о 12-40 годині на пр-ті Повітрофлотському 50/2, при здійсненні аварійної зупинки водієм ОСОБА_1, який керував автомобілем «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_1 та після з'ясування підстав такої зупинки попросила надати їй посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з цим, позивач відмовив у наданні страхового полісу, оскільки вважав, що будь-яких порушень ПДР України не вчиняв, а тому підстави для надання зазначеного документа відповідачу були відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду та вирішення справи у суді першої інстанції) та ч. 2 ст. 77 КАС (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не надано жодних доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

В той же час, з урахуванням наведених вище норм законодавства вбачається, що здійснення контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідним підрозділом Національної поліції може здійснюватись виключно при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, відповідачем не доведено законності вимог щодо пред'явлення позивачем для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з огляду на відсутність обставин, передбачених законодавством для здійснення такого контролю.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №409194 від 11.03.2017 підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в цій частині та відхиляються судом апеляційної інстанції за необґрунтованістю.

Натомість, закриваючи провадження, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення у даному спорі є компетенцією відповідача, питання закриття провадження також належить до його компетенції.

Відтак, в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та в цій частині приймаються в якості належних.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу інспектора 9 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Зеленської Валентини Василівни задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 23 серпня 2017 року в частині закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 23 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 27.12.2017 року.