Справа № 804/5674/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 р. Справа № 804/5674/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
при секретаріКручина Ю.Д.
представника позивача представника відповідача третя особа свідок ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_7 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області №87/ДПВ-17 від 02.08.2017 року;
- зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області порушити дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_7 про дисциплінарний проступок від 25.08.2016 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області із письмовою заявою про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_5 Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області №137/ДПВ від 05.10.2016 року було відмовлено в порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_5 Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа №804/7774/16). Постановою суду у справі №804/7774/16, адміністративний позов ОСОБА_7 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним, скасування рішення №137/ДПВ-16 від 05 жовтня 2016 року та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області № 137/ДПВ-16 від 05 жовтня 2016 року та зобов'язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 25 серпня 2016 року, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішенням від 02.08.2017 року №87/ДПВ від 02.07.2017 року кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Дніпропетровської області відмовила в порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_5 Позивач вважає повторне спірне рішення тотожним по суті першому, та не погоджується з його висновками. Також зазначено, що про місце, день, час та перелік питань порядку денного засідання дисциплінарної палати КДКА 02.08.2017 року, на якому ухвалено спірне рішення, ані ОСОБА_7, ані його представник ОСОБА_3, як особи, які мають право брати участь у засіданнях, всупереч п.6.1.2 Регламенту, належним чином не повідомлялись.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання всі сторони з'явились.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що 05.07.2017 року розгляд дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_5 було відкладено на 02.08.2017 року в зв'язку з неявкою позивача та його представника ОСОБА_3, на підставі заяв вказаних осіб. Під час засідання КДКА від 02.08.2017 року, при розгляді дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_5, головуючий ОСОБА_9 пояснив, що на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосована міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що заважає йому прийняти особисту участь у засідання дисциплінарної палати. Від самого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник ОСОБА_3 повідомлявся про дату, час та місце засідання дисциплінарної палати особисто по телефону. Таким чином, твердження представника позивача про неналежне повідомлення його як представника позивача, та самого позивача ОСОБА_7 спростовуються витягами з протоколів, заявами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 проти позову заперечувала. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що апеляційна скарга, яка стала підставою для заяви позивача та його представника до КДК та і до суду складена нею, як не адвокатом, а як представником ОСОБА_8, тому ОСОБА_5 не повинна посилатись на її думку, як зазначає позивач, проте я висловлюю її думку як представник. Тому, як адвокат, який представляє інтереси свого клієнта, відповідно до вимог статті 59 Конституції України, присяги адвоката, правил адвокатської етики зобов'язана мати єдину з клієнтом позицію, надавати йому допомогу як в обґрунтуванні так і доказуванні цієї позиції в кримінальному провадженні і саме на цій позиції ґрунтуються обставини на які посилається ОСОБА_8 як сторона в цивільних та адміністративних судових процесах та які вона, як представник повинна підтримувати та озвучувати.

В судовому засіданні було допитано як свідка голову дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області ОСОБА_9

Згідно показів свідка, під час засідання КДКА 02.08.2017 року, при розгляді дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_5 ним були надані пояснення, що на даний час відносно позивача у даній справі ОСОБА_7 застосована міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що заважає йому прийняти особисту участь у засіданні дисциплінарної палати. Окрім того, зазначив, що від самого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Щодо повідомлення представника позивача ОСОБА_3 про дату, час та місце засідання дисциплінарної палати, то він повідомлявся особисто ним по телефону.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2016 року на адресу дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_10 (представник ОСОБА_3.) стосовно адвоката ОСОБА_5 У вказаній скарзі, на думку заявника, є підстави вважати, що адвокатом могли бути порушені гарантовані та проголошені Конституцією України принципи законності та верховенства права, не дотримано та порушено принципи чесності та порядності під час здійснення професійної діяльності в суді, а така поведінка не сприяє належному здійсненню правосуддя.

05.10.2016 року Дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарною комісії адвокатури Дніпропетровської області розглянула у відкритому засіданні за адресою: м.Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 55, офіс 301, матеріали перевірки відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 (представника позивача) щодо поведінки адвоката ОСОБА_5 із прийняттям рішення більшістю голосів про відмову в порушенні дисциплінарної справи, у зв'язку з відсутністю достатніх підстав.

11.11.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_7 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісія адвокатури Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним, скасування рішення №137/ДПВ-16 від 05 жовтня 2016 року та зобов'язання вчинити певні дії (справа №804/7774/16).

Постановою від 01.06.2017 року у справі №804/7774/16, адміністративний позов ОСОБА_7 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним, скасування рішення №137/ДПВ-16 від 05 жовтня 2016 року та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області № 137/ДПВ-16 від 05 жовтня 2016 року, зобов'язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 25 серпня 2016 року, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова у справі №804/7774/16 набрала законної сили 27.06.2017 року (http://reyestr.court. gov.ua/Review/67202647).

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно висновку суду у постанові по справі №804/7774/16 від 01.06.2017 року, рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 05.10.2016 року №137/ДПВ-16 підлягає скасуванню, у зв'язку з неповідомленням позивача та представника позивача про засідання комісії та не опитування ОСОБА_7 (заявника) про обставини, що стали підставою для звернення із відповідною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області.

З огляду на це, судом було встановлено лише порушення процедури прийняття рішення, щодо висновку по суті викладеному у рішення від 05.10.2016 року №137/ДПВ-16 судом порушень не встановлено.

02.08.2017 року Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Дніпропетровської області повторно розглянула у відкритому засіданні матеріали перевірки відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 щодо поведінки адвоката ОСОБА_5 та було прийнято рішення №87/ДПВ-17, яким вирішено відмовити порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_5

Не погоджуючись з рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області №87/ДПВ-17 від 02.08.2017 року, позивач з його оскарженням звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон 5076-VI).

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону 5076-VI дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

За приписами статті 34 Закону 5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є:

1) порушення вимог несумісності;

2) порушення присяги адвоката України;

3) порушення правил адвокатської етики;

4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків;

6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування;

7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

При цьому, частина 2 статті 36 Закону №5076-VI містить застереження для скаржників, забороняючи зловживання таким правом, зокрема, ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. У разі якщо звернення громадянина стосовно поведінки адвоката не є вочевидь безпідставним, на виконання порядку проходження такого звернення, передбаченого статтями 37, 38 Закону №5076-VI, членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону виконується перевірка відомостей, викладених у заяві (скарзі).

Законом № 5076-VI члену дисциплінарної палати, який виконує перевірку, надані достатні повноваження для виконання такого обов'язку, а саме: право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Частиною 5 ст. 38 Закону 5076-VI передбачено, що за результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Відповідно до статті 39 Закону №5076-VI рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Регламентом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року №268, визначено, що формою роботи кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є засідання.

Відповідно до пункту 6.1.2 Регламенту про місце, день, час та перелік питань порядку денного засідання КДКА (палати КДКА), члени КДКА (палати КДКА) та інші особи, які мають право брати участь у засіданнях, повідомляються не пізніше як за п'ять днів до дня проведення засідання. А згідно із п. 6 цього Регламенту учасником засідання КДКА (палати) є, зокрема, особа, звернення якої включено до порядку денного.

Щодо твердження представника позивача про не повідомлення позивача, його представника про місце, день, час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури стосовно розгляду та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи, яке відбулось 08.02.2017 року судом встановлено.

12.07.2017 року від позивача - ОСОБА_7 на ім'я голови дисциплінарної палати ОСОБА_9 надійшла заява, в якій зазначено, що його скаргу у відношенні адвоката ОСОБА_5 просить розглядати без його участі, при цьому просить врахувати всі обставини викладені в письмовому поясненні. Також згідно письмових пояснень ОСОБА_7 від 04.07.2017 року зазначено, зокрема, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.06.2017 року у справі №175/763/15-в, до нього обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 30.07.2017 року.

Як встановлено з показів свідка - голови дисциплінарної палати ОСОБА_9, представник позивача ОСОБА_3 про дату, час та місце засідання дисциплінарної палати повідомлявся ним особисто по телефону.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було належним чином повідомлено ОСОБА_7 та його представника, що підтверджується матеріалами справи та показами свідка.

Щодо твердження позивача, що спірне рішення є тотожним по суті першому та мотивовано тим, що на думку відповідача в змісті складеної адвокатом апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_5 відобразила виключно позицію свого довірителя по справі, що є обов'язком адвоката, суд зазначає.

Відповідно до статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.2012 року (які діяли на час виникнення спірних відносин), адвокати у повсякденній практиці керуються такими принципами, зокрема, дотримання законності, домінантність інтересів клієнта.

Тобто, у межах дотримання принципу законності адвокат зобов'язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнтів перед своїми власними інтересами, інтересами колег, партнерів, співробітників, законних представників клієнтів або їх опікунів, піклувальників та інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями.

З огляду на це, адвокат при виконанні свої професійних обов'язків під час представлення інтересів клієнта, має мати з останнім єдину позицію, повинен надавати правову допомогу як в обґрунтуванні так і в доказуванні цієї позиції в кримінальному, цивільному провадженні, озвучувати її та підтримувати.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини - це правове положення, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав чинності.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.3 КПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема:

анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім'я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (п.2 ч.2 ст.291 КПК України);

виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК України).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 є представником ОСОБА_8, яка має статус потерпілої в кримінальному провадженні в розумінні статті 55 КПК України.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 будучи представником потерпілої ОСОБА_8, виступаючи повністю в її інтересах, при виконанні своїх обов'язків, виражає інтереси свого клієнта в тому числі у кримінальному проваденні, як потерпілої сторони, які полягають у вираженні (висловленні) думки ОСОБА_8 щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину по відношенню до її доньки. Окрім того, твердження, яке використано ОСОБА_5 у апеляційній скарзі, відповідає змісту обвинувального акту від 26.02.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Тому, в даному випадку не можна говорити про порушення ОСОБА_5 презумпції невинуватості, оскільки вона відповідно до свої обов'язків відображає виключно позицію потерпілої сторони у справі, тобто свого довірителя.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, неупереджено, своєчасно, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги той факт, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень виконав покладений на нього законом обов'язок і довів суду правомірність винесення оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 06.12.2017 року.

У повному обсязі постанову складено 11.12.2017 р.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Сидоренко