Справа № 452/2612/17
Суддя: Сенечин В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2612/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" грудня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

з участю: секретаря Кухар О.П.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання неправомірною бездіяльності Луківської сільської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд із вказаним уточненим позовом згідно якого просять визнати бездіяльність Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області щодо розгляду їхніх заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства протиправною.

В обґрунтування позову посилаються на те, що ними, як учасниками бойових дій (АТО) 8 серпня 2017 року були подані до Луківської сільської ради письмові заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га кожна, що розташовані на території Луківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства разом із графічними матеріалами місця розташування земельних ділянок.

Позивачі зазначають, що із відповіді Луківської сільської ради на запит про отримання публічної інформації від 5 жовтня 2017 року № 02-09/308 вбачається, що їхні заяви розглянуто на черговій сесії сільської ради 11 вересня 2017 року та було відхилено передачу по 2,0 га земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, так як попередніми слуханнями було вирішено виділяти учасникам АТО по 0,25 га.

9 листопада 2017 року на адресу суду надійшов лист відповідача в якому вказано, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не приймалось.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважають, що бездіяльність відповідача грубо порушує їхні права та норми чинного законодавства України, оскільки станом на 12 грудня 2017 року вказані заяви в установленому Законом порядку нерозглянуті.

Позивачі подали до суду клопотання про розгляд справи у їхній відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 пояснила, що позивачі 8 серпня 2017 року звернулися з письмовими заявами до Луківської сільської ради згідно яких просили надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га кожна, що розташовані на території Луківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства разом із графічними матеріалами місця розташування земельних ділянок.

ОСОБА_1 ствердила, що на час розгляду справи станом на 20 грудня 2017 року сесією Луківської сільської ради не прийнято жодного рішення щодо заяв позивачів.

Крім того, представник відповідача ствердила, що задовольнити заяви позивачів не являється можливим, оскільки до сільської ради звернулась значна кількість учасників АТО, яким виділенні земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в значно меншому розмірі ніж у розмірі, який вимагають позивачі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 118 КАС України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 112 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Законодавством України передбачено систему пільг для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, зокрема, це стосується і надання земельних ділянок.

Відповідно до п. 14) ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок.

Земельні ділянки можуть бути надані військовослужбовцям у власність у межах норм безплатної приватизації, визначених статтею 121 ЗК України, а саме у таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Відповідно до п. 5) ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше один раз на місяць.

Із пояснень представника відповідача та листа Луківської сільської ради № 02-09/341 від 6 листопада 2017 року вбачається, що рішення про надання дозволу (чи відмови у наданні лозволу) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 та

гр. ОСОБА_4 не приймалось.

За таких обставин, бездіяльність відповідача щодо розгляду заяв позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства слід визнати протиправною.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати бездіяльність Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області щодо розгляду заяв ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства протиправною.

Стягнути з Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області в користь держави 1920 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя