Справа № 712/8553/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/8553/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.Д. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із адміністративним позовом до Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним рішення про залишення без розгляду Департаментом архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради дозвільної справи від 25.02.2016 року (вх. номер 2796-з) ОСОБА_2 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.15га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), викладену в листі №2796-3 від 27 січня 2017 року;

- зобов'язати Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 25 лютого 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та прийняти відповідне рішення за даною заявою;

- зобов'язати Черкаську міську раду на черговій сесії з земельних питань розглянути документацію ОСОБА_2 від 25 лютого 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та прийняти відповідне рішення за даним питанням.

18 серпня 2017 року позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Черкаській міській раді та Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради вчинити дії, спрямовані на надання земельних ділянок по АДРЕСА_1, кадастрові номера: НОМЕР_2 та НОМЕР_1, на якій розташоване майно ОСОБА_2 у власність чи користування третім особам.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтями 117,118 КАС України регламентовано інститут забезпечення адміністративного позову, які в свою чергу закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Для забезпечення адміністративного позову суд може:

1) зупинити дію всього рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються;

2) заборонити вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Так, у клопотанні про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, представник позивача посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.06.2010 року ОСОБА_2 набула у власність житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що у м. Черкаси, який розташований на земельній ділянці, яка рішенням Черкаської міської ради № 739 від 13.12.1983 року закріплена за об'єктом нерухомості, тобто перебуває у нерозривному зв'язку з об'єктом нерухомості.

У зв'язку з цим, на думку представника позивача, невжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову у даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Дослідивши матеріали вказаної справи та оцінивши зібрані у ній докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даній справі може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких останнім було подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, у клопотанні про забезпечення позову, з урахуванням предмету даного спору, позивачем наведено реальні обставини та обґрунтування щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення вірно застосував положення чинного законодавства із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення,а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено - 18.12.2017р.