Справа № 826/16095/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2017 року № 826/16095/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гласс ЛТД"
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 22.07.2015р.,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гласс ЛТД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки базуються на безпідставних висновках відповідача про заявлення недостовірних відомостей країни походження товару шляхом подання фальсифікованого сертифікату походження ССРІТ 142160715, що призвело до ухилення від сплати антидемпінгового мита. Вказує, що сертифікат походження ССРІТ 142160715 виданий China Council fir the promotion of International Trade (CCPIT) товариство отримало від китайської сторони разом з пакетом інших документів на відповідну поставку. Справжність сертифікату походження не викликала жодних сумнівів ні у товариства, ні у митного органу.

Також, в додаткових поясненнях позивач зазначено, що постановою Солом'янського районного суду міста Києва у справі №760/12413/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил №0344/10000/16 від 07.07.2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МКУ та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 154787,52 грн., яка набрала законної сили 30.09.2016 року, зроблено наступні висновки судом: «лист уповноваженого органу Китайської Народної Республіки щодо фальсифікації сертифікату про походження товару ССРІТ142160715 не може визначатись офіційним повідомленням про вчинене правопорушення, оскільки в тексті листа відсутні назва компаній імпортера та експортера, дата видачі цього сертифікату, а тому не виключено, що ця інформація може стосуватися іншого сертифікату з таким самим номером».

Відповідач надав заперечення в яких зазначив, що за результатами перевірки контролюючий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем митного та податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому Головне управління ДФС у м. Києві при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у м. Києві області проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Гласс ЛТД" дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи під час декларування товарів за митною декларацією від 26.08.2014 року №100250004/2014/095600.

Перевіркою встановлено порушення:

- вимог ч.2 ст. 44, ч.1 ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, в результаті чого заявлено недостовірні відомості, шляхом подання фальсифіковано сертифікату про проходження, що призвело до ухилення від сплати антидемпінгового мита та заниження податкового зобов'язання на суму 42 996,54 грн.;

- вимог пункту 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму на 8 599,31 грн.

За результатами перевірки складено Акт 528/26-15-14-06-05/21622065 від 22.06.2016 року на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення № від 22.07.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на суму 10 749,14 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями в розмірі 8 599,31 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2 149,83 грн. та № від 22.07.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Антидемпінгове мито на товари, що ввозяться суб'єктами господарювання на суму 53 745,68 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями в розмірі 42 996,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 10 749,14 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного Кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з ч. 1 ст. 36 МК України Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 МК України разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов'язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Частиною 3 ст 48 МК України передбачено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Згідно із ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості (п.4, п.5 ч.5 ст.54 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Так, згідно з актом перевірки від 22.06.2016 року №528/26-15-14-06-05/21622065, контролюючий орган використав під час документальної позапланової невиїзної перевірки такі документи:

- копія ЕМД від 26.08.2014 року №100250004/2014/095600 з товаросупровідними документами;

- відповідь Китайської ради зі сприяння міжнародній торгівлі (China Council for the Promotion of International Trade SHANDONG SUB-COUNCIL) щодо фальсифікації сертифікату походження на запит Державної фіскальної служби України від 17.08.2015 року №19806/5/99-99-25-02-03-16 ( надіслана листом Київської міської митниці ДФС від 06.05.2016 року №1277/7/26-70-19-03).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з приписами пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1. статті 190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гласс ЛТД" за митною декларацією від 26.08.2014 року №100250004/2014/095600 оформлено товари.

Так одержувачем товару ( графа 8МД), особою, відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) та декларантом (графа 14 МД) є ТОВ «Гласс ЛТД».

Зазначені в митній декларації товари постачались на митну територію України на виконання умов контракту від 10.07.2013 року №01 та доповнень до нього, укладеного між ТОВ «Гласс ЛТД» з компанією нерезидентом «SUNSHINE GLASS CO., LIMITED», м. Кінгдао, Народна Республіка Китай (ПРОДАВЕЦЬ).

Перевіркою електронних документів встановлено, що при здійсненні митного оформлення зазначених товарів за митною декларацією від 26.08.2014 року №100250004/2014/095600, декларантом самостійно заявлено коди товарів згідно з УКТ ЗЕД 7005 29 80 90 та , та застосовано ставку ввізного мита у розмірі 10% , з заявленям країни походження Китай без сплати антидемпінгового мита.

Для підтвердження заявленої країни походження Товариством надано під час митного оформлення сертифікат про проходження товару загальної форми від 11.07.2014 року №»ССРІТ 14216075, виданий уповноваженим органом Китайської Народної Республіки.

Державною фіскальною службою України листом від 17.08.2015 року №19806/5/99-99-25-02-03-16 було направлено запит до Китайської ради зі сприяння міжнародній торгівлі (China Council for the Promotion of International Trade SHANDONG SUB-COUNCIL), стосовно підтвердження автентичності сертифікату про проходження товару загальної форми від 11.07.2014 року №ССРІТ 142160715.

У відповідь на вищезазначений лист Китайська Рада з сприяння міжнародній торгівлі (ССРІТ) підрозділ ради Шаньдун підтвердила отримання листа №19806/5/9999-25-02-03-16 від 17.08.2015 року та повідомила, що на вимогу ССРІТ підрозділом ради Шаньдунь проведене розслідування та встановлено, що документ з реєстраційним номером ССРІТ 142160715 був фальсифікований та компанія в 1-й та 11-й графах не зареєстрована в ССРІТ Шаньдун або в його місцевих підрозділах.

Частиною 3 с. 44 МК України передбачено, що У разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну", "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Згідно з пунктом 1 рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 26.04.2012 № АД-273/2012/4423-08 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну листового флоат-скла (скла термічно полірованого) походженням із Російської Федерації, Республіки Болгарія, Республіки Польща, Турецької Республіки, Республіки Білорусь" застосовуються остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару, який має такий опис: листове флоат-скло (скло термічно поліроване) неармоване, прозоре, безбарвне завдовшки від 3 мм до 12 мм походженням з Російської Федерації, Республіки Болгарія, Республіки Польща, Турецької Республіки, Республіки Білорусь, яке класифікується згідно з УКТЗЕД за кодами 7005 29 25 90, 7005 29 35 90, 7005 29 80 90.

Пунктом 2.9 вказаного рішення імпорт на митну територію України товару, зазначеного у пункті 1 цього рішення, без сертифікату про походження та неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита у максимальному розмірі для скла завтовшки: від 3 мм до 3,5 мм включно - 30,78 %; більше 3,5 мм, але не більше 4,5 мм - 28,52 %; більше 4,5 мм, але не більше 12 мм - 23,20 %.

Таким чином, визначення податкових зобов'язань ТОВ «ГЛАСС ЛТД» з платежів антидемпінгове мито та ПДВ за МД від 26.08.2014 року №100250004/2014/095600 на підставі Рішення комісії у зв'язку з отриманням документально підтвердженої інформації про фальсифікацію сертифікату про проходження товарів КНР №ССРІТ 142160715 відповідає вимогам законодавства з питань державної митної справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість висновків акту перевірки щодо оцінки обставин взаємовідносин позивача із зазначеним контрагентом та відносно безпідставності формування спірних сум податкових вигод.

Наведені позивачем доводи та надані ними пояснення та матеріали, які відповідно досліджені та оцінені судом, не спростовують наведеного та не доводять зворотнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність спірних податкових повідомлень - рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись вимогами статей 77-78, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа