Справа № 804/6493/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 р. Справа № 804/6493/17
Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої був складений акт № 8585/04-36-14-11/23344334 від 07.08.2017р.;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що за результатами проведеної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу" складено акт №8585/04-36-14-11/23344334 від 07.08.2017 року за висновками, якого встановлено порушення п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України. Під час проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішеннь контролюючий орган діяв у межах норм чинного законодавства України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Слідстом встановлено факт діяльності на території Київської та Дніпропетровської областей протиправного фінансового механізму, члени якого причетні до впровадження протиправних фінансових механізмів, направлених на незаконне перевезення безготівкових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на відчизняні суб'єкти господарської діяльності та розкрадання державних/бюджетних коштів в особливо великих розміріх.
Проведеними оперативно-розшуковими заходами працівниками Служби безпеки України встановлено, що особи придбали низку підконтрольних підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Арена-Груп», ТОВ «Номос Омас», ТОВ «Інкам Інвест» та ТОВ «Фонд Проекшн» ті інші товариства, що були зареєстровані на номінальних керівників та засновників, які реального відношення до їх діяльності не мають.
26.04.2016 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено печатки понад ста суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності.
З метою визначення обсягу наслідків, спричениних зазначеною вище діяльністю, шляхом проведення комплексної позапланової документальної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській було видано наказ від 19.07.2017 року №3824-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Завод гірничого машинобудування і сервісу".
За результатами перевірки складено акт № 8585/04-36-14-11/23344334 від 07.08.2017 року, яким встановлено порушення податкового законодавства, а саме:
- п.44.1, п. 44.2 ст. 44 , 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповленнями) в результаті чого занижено (завищено) податок на прибуток в періоді, що перевіряється, на загальну суму 531661 грн., у тому числі у 2016 році на суму 531661 гривень;
Також, було складено акт № 8615/04-36-14-23344334 від 07.08.2017 року про неможливість вручення акту документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу".
Однак, в ході перевірки відповідачем встановлено ознаки фіктивності вказаних товариств, що підтверджується наступними обставиними, а саме: в Єдиному підприємстві, установ, організацій відомості щодо місця реєстрації керівників та засновників вказаних підприємств є неправдивими, що підтверджеється відповідними документами, за місцем реєстрації підприємстсва не знаходяться, тобто субєкти господарювання були створені з метою документообігу та надання податкової вимоги, не маючи будь-яких майнових засобів ведення господарської діяльності та за відсутності податкової звітності не сплачуючи податків до державного бюждету.
Так, між ТОВ «ЗГМС» та ТОВ «Арена-Груп», ТОВ «Номос Омас» було укладено договір відступлення права вимоги від 17.10.2016 року № 17-10-16, також укладено договір відступлення права вимоги від 24.11.2016 року № 24/11-2016 між ТОВ «ЗГМС», ТОВ «Номос Омас» та ТОВ «Інкам Інвест», згодом договір відступлення права вимоги від 24.11.2016 року № 23/11-2016 між ТОВ «ЗГМС», ТОВ «Фонд Проекшен» та ТОВ «Інкам Інвест».
Такі висновки податковий орган обґрунтовує тим, що в ході проведеної перевірки ним було встановлено, що ТОВ «Арена-Груп», ТОВ «Номос Омас», ТОВ «Інкам Інвест» та ТОВ «Фонд Проекшн» безпосередньо повязані договірними зобовязаннями та були відомі одне одному.
На підставі вищезазначеного та акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області №8585/04-36-14-11/23344334 від 07.08.2017 року винесено податкові повідомлення-рішення:
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Дніпропетровській області та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки вважає податкові повідомлення-рішення протиправним та прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства України, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню.
Досліджуючи правомірність дій податкових органів та вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень, суд зважає на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та вже зазначено вище, за результатами проведеної перевірки позивача відповідачем складено оскаржувані повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств.
До висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства контролюючий орган прийшов у зв'язку з тим, що, на його думку, позивач у перевіряємому періоді не мав реальних господарських операцій зі своїми контрагентами, а самі операції не мали реального товарного характеру. На думку відповідача, позивач безпідставно відображав у податковому обліку результати господарських операцій із ТОВ «Арена-Груп», ТОВ «Номос Омас», ТОВ «Інкам Інвест» та ТОВ «Фонд Проекшн», оскільки такі господарські операції не були реальними.
Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів.
Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ "ЗГМС" та ТОВ «Фонд Проекшен» 17.11.2016 року було укладено договір поставки № 17/11-16.
24.11.2016 року договір відступлення права вимоги № 23/11-2016 укладений з ТОВ «Фонд Проекшн», ТОВ «Інкам Інвест».
30.11.2016 року укладено договір поставки № 30/11-2016 укладений з ТОВ «Інкам Інвест».
07.12.2016 року договір відступлення права вимоги № 07/12-2016 з ТОВ «Інкам Інвест» та ТОВ «Новаторс».
28.09.2016 року договір поставки № 28/09-16 укладений з ТОВ «Арена-Груп».
17.10.2016 року договір відступлення права вимоги № 07-10-16 укладений з ТОВ «Арена-Груп» та ТОВ «Номос Омас».
20.10.2016 договір поставки № 20/10-16 укладений з ТОВ «Номос Омас».
24.11.2016 року договір відступлення права вимог № 24/11-2016 укладений з ТОВ «Номос Омас» та ТОВ «Інкам Інвест».
01.04.2016 року договір поставки № 01/04-16 укладений з ТОВ «Жордон».
У відповідності до зазначеного відповідачем була проведена комплексна позапланова документальна перевірка ТОВ «ЗГМС» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість і податку на прибуток підприємства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із вказаними вище підприємствами.
ТОВ «Жордон» зареєстровано в органах ДФС 29.04.2015 року та перебуває на обліку ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.
Основний вид діяльності 46.90- неспеціалізована оптова торгівля.
Починаючи з серпня 2017 року підприємство не звітує. Згідно з інформацією щодо даних ІС «Податковий блок», ТОВ «Жордон» з початку свого заснування 21.10.2016 року не здійснювало імпортних операцій.
До березня 2016 року ТОВ «Жордон» не реєструвались податкові накладні в ЄРПН. Фактично до березня 2016 року товаристо не здійснювало фінансово-господарську діяльність.
ТОВ «Жордон» при укладенні у квітні 2016 року з ТОВ «ЗГМС» договору від 01.04.2016 року № 01/04-16 не мало необхідних ресурсів та відповідних потужностей.
ТОВ «Арена-Груп» зареєстровано в органах ДФС з 31.03.2016 року та перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.
Основний вид діяльності 46.90-неспеціалізована оптова торгівля.
Відомості щодо працівників відсутні та до органів ДФС не надавалися.
Звітність, яка підтверджує наявність у ТОВ «Арена-Груп» основних засобів, не надавалась, що свідчить про відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу та відсутністю даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування (згідно з даними ЄРПН).
У відповідності з інформацією щодо даних ІС «Податковий блок», ТОВ «Арена-Груп» з початку свого заснування 31.03.2016 року не здійснювало імпортних операцій. До вересня 2016 року ТОВ «Арена-Груп» не реєстрували податкові накладні в ЄРПН. Фактично до вересня 2016 року товаристо не здійснювало фінансово-господарську діяльність.
ТОВ «Арена-Груп» при укладенні у вересні 2016 року з ТОВ «ЗГМС» договору від 28.09.2016 року № 28/09-16 не мало необхідних ресурсів та відповідних потужностей.
Згідно протоколу огляду від 15.12.2016 року та фототаблиці до нього, старший оперуповноважений на ОВО З відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України капітан ОСОБА_2, 15.12.2016 року здійснив виїзд за місцем реєстрації ТОВ «Арена-Груп», яке зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, офіс 139.
Проте, за вказаною адресою знаходиться «Віртуальний офіс», який надає послуги юридичним особам щодо присвоєння юридичної адреси. На вхідних дверях в офісне приміщення розташовані списки юридичних осіб, які орендують вказану вище юридичну адресу. Списки юридичних осіб оформлені в алфавітному порядку, серед яких ТОВ «Арена Груп» не знаходиться. Також, в ході спілкування з представником «Віртуального офісу» встановлено, що ТОВ «Арена-Груп» не орендує вказане приміщення за адресою "Віртуального офісу".
ТОВ «Номос Омас» зареєстровано в органах ДФС 22.03.2016 року та перебуває на обліку в Чернівецькій ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області.
Основний вид діяльності 46.90-неспеціалізована оптова торгівля.
Відомості щодо працівників відсутні та до органів ДФС не надавались.
Звітності, яка підтверджує наявність у ТОВ «Номос Омас» основних засобів не надавалась, що свідчить про відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості звійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу та відсутністю даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування (згідно з даними ЄРПН).
У відповідності до інформації щодо даних ІС «Податковий блок», ТОВ «Номос Омас» з початку свого заснування 22.03.2016 року не здійснювало імпортних операцій. До жовтня 2016 року ТОВ «Номос Омас» не реєструвались податкові накладні в ЄРПН. Фактично до жовтня 2016 року товаристо не здійснювало фінансово-господарську діяльність.
ТОВ «Номос Омас» при укладенні у жовтні 2016 року з ТОВ «ЗГМС» договору від 20.10.2016 року № 20/10-16 не мало необхідних ресурсів та відповідних потужностей.
Крім того, слід зазначити, що згідно протоколу огляду від 15.12.2016 року та фототаблиці до нього, старший оперуповноважений на ОВО З відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України капітан ОСОБА_2, 15.12.2016 року здійснив виїзд за місцем реєстрації ТОВ «Номос Омас», яке зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кім.1.
Проте, обєкт нерухомого майна, розташований за вказаною адресою, є дитячим садком, який на даний час не функціонує. Також, за результатими візуального огляду будівлі встановлено, що даний обєкт нерухомого майна не експлуатується жодною фізичною або юридичною особою.
ТОВ «Фонд Проекшн» зареєстровано в органах ДФС 08.04.2016 року та перебуває на обліку ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області.
Основний вид діяльності 46.90-неспеціалізована оптова торгівля.
Відомості щодо працівників відсутні та до органів ДФС не надавались.
Податкової звітність, яка підтверджує наявність у ТОВ «Фонд Проекшн» основних засобів не надавалась, що свідчить про відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості звійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу та відсутністю даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування (згідно з даними ЄРПН).
Згідно із інформацією щодо даних ІС «Податковий блок», ТОВ «Фонд Проекшн» з початку свого заснування не здійснювало імпортних операцій. До вересня 2016 року ТОВ «Фонд Проекшн» не реєструвались податкові накладні в ЄРПН. Фактично до вересня 2016 року товаристо не здійснювало фінансово-господарську діяльність.
ТОВ «Фонд Проекшн» при укладенні у листопаді 2016 року з ТОВ «ЗГМС» договору від 17.11.2016 року № 17/11-16 не мало необхідних ресурсів та відповідних потужностей.
Згідно протоколу огляду від 15.12.2016 року та фототаблиці до нього, старший оперуповноважений на ОВО З відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України капітан ОСОБА_2, 15.12.2016 року здійснив виїзд за місцем реємтрації ТОВ «Фонд Проекшн», яке зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Проте, обєкт нерухомого майна, розташований за вказаною адресою, є нежитловою спорудою, в якій знаходиться офісниц центр «Botanic Towers», віддлення банку «ПУМБ», відділення ПАТ «Альфа-Банк». В ході здійснення візуального огляду будівлі ТОВ «Фонд Проекшн» не виявлено. За результатами спілкування з представниками розташованих в приміщенні організацій, місця розташування офісного приміщення ТОВ «Фонд Проекшн» не встановлено.
ТОВ «Інкам Інвест» зареєстровано в органах ДФС 11.07.2016 року та перебуває на обліку ДПІ у Чернівецькій ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області.
Основний вид діяльності 46.90-неспеціалізована оптова торгівля.
Відомості щодо працівників відсутні та до органів ДФС не надавалися.
Податкової звітності, яка підтверджує наявність у ТОВ «Інкам Інвест» основних засобів не надавалась, що свідчить про відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості звійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу та відсутністю даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування (згідно з даними ЄРПН).
Відповідно до інформації щодо даних ІС «Податковий блок», ТОВ «Інкам Інвест» з початку свого заснування 11.07.2016 року не здійснювало імпортних операцій. До листопада 2016 року ТОВ «Інкам Інвест» не реєструвались податкові накладні в ЄРПН. Фактично до листопада 2016 року товаристо не здійснювало фінансово-господарську діяльність.
ТОВ «Інкам Інвест» при укладенні у листопаді 2016 року з ТОВ «ЗГМС» договору від 30.11.2016 року № 307/11-16 не мало необхідних ресурсів та відповідних потужностей.
Таким чином, відсутній реальний характер господарських відносин між ТОВ "ЗГМС" та ТОВ «Жордон», ТОВ «Інкам Інвест», ТОВ «Номос Омас», ТОВ «Арена Груп», ТОВ «Фонд Проекшн», оскільки зазначені товариства не причетні до ведення фінансово-господарської діяльності.
У відповідності до ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У відповідності до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки.
Стаття 44 Податкового кодексу України визначає вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Так, відповідно до абзацу першого пункту 44.6 ст. 44 ПК у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (абзац другий цього пункту).
Зміст наведених правових норм свідчить, що обов'язок контролюючого органу здійснювати виїзну перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов'язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби. Не надання таких документів нормами пункту 44.6 ст. 44 ПК прирівнюється до їх відсутності.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого адміністративного суду України від 13.01.2016 по справі № К/800/1420/13.
Крім того, суд зазначає, що виходячи з положень ч. 5 ст. 8, ч. 2 ст. 9 цього ж Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів п.2.4., 2.5., 2.13. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, первинний документ повинен мати такий обов'язковий реквізит, як особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичне здійснення операцій та одним з обов'язкових реквізитів яких є особистий підпис уповноваженої особи, яка підписала цей документ на підтвердження фактичного здійснення господарської операції.
У відповідності до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Позивачем під час розгляду справи не представлено будь-яких доказів на підтвердження того, що він перевірив повноваження осіб, які діяли від імені його контрагентів.
Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.
Суд приходить до висновку про відсутність розумних економічних причин для укладання угод з контрагентом, понесення витрат у зв'язку з цим та їх в обліку та, відповідно, формування спірних сум податкових вигод.
Суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість висновків акту перевірки №8585/04-36-14-11/23344334 від 07.08.2017 року щодо оцінки обставин взаємовідносин позивача із зазначеними контрагентами, за висновками якого встановлено порушення п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.
Позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої був складений акт № 8585/04-36-14-11/23344334 від 07.08.2017 року задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Беручи до уваги зазначене, суд вказує, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 94 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню позивачу.
Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков