Справа № 457/1074/17
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1074/17
провадження №2-а/457/40/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Болонна І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС, заступника начальника ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Жижияна Івана Євгеновича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про правопорушення митних правил № 1471/40800/17 від 01 вересня 2017 року у зв'язку з відсутністю в її діях ознак порушення митних правил,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Чернівецької митниці ДФС, заступника начальника ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Жижияна Івана Євгеновича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про правопорушення митних правил № 1471/40800/17 від 01 вересня 2017 року у зв'язку з відсутністю в її діях ознак порушення митних правил. Адміністративний позов мотивований тим, що 03 серпня 2017 року державним інспектором ВМО № 1 п/п «Порубне-Сірет» м/п Вадул-Сірет Чернівецької митниці ДФС Чапля П.Д. оформлено протокол відносно неї про порушення митних правил №1471/40800/17, а саме: вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України (далі МК України). Під час складання протоколу Чаплею П.Д. всупереч вимог ст.256 КУпАП, ст.494 МК України не було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.ст.59, 63 Конституції України, чим грубо порушено право на захист. Зокрема, вона згодом у адвоката дізнався, що ст.500 МК України та ст.59 Конституції України, яка є законом прямої дії, їй було гарантовано право на правову допомогу, а згідно ст.63 Конституції України вона мала право не давати будь-яких пояснень щодо себе. Державний інспектор ВМО № 1 п/п «Порубне-Сірет» м/п Вадул-Сірет Чернівецької митниці ДФС Чапля П.Д. перевищив свої службові повноваження, чим спричинив істотної шкоди її охоронюваним законом правам та інтересам. Вона, не маючи достатніх знань в галузі права, обґрунтовано хвилювалася, що їй можуть бути створені перешкоди в перетині державного кордону України, на території якої проживає її рідний син із сім'єю. А тому вона і не дала письмових пояснень та проставила свої підписи на бланку протоколу №1471/40800/17 від 03 серпня 2017 року, не ознайомлюючись попередньо із його змістом. Вона дійсно 26 травня 2016 року перетинала державний кордон України, будучи пасажиром у транспортному засобі марки «VW PASSAT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1. Проте вона вказаний автомобіль не ввозила на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року, як це зазначено в протоколі, оскільки, по-перше, вона не вміє керувати транспортними засобами, по-друге, у її власності чи користуванні не перебуває вказаний транспортний засіб, по-третє, через декілька днів вона покинула територію України, і фактично не могла користуватись зазначеним автомобілем. Вона пояснювала інспектору про вказане вище, проте інспектор не реагував, розвернувся та з документами пройшов до службового приміщення. Вона не зрозуміла, що відбувається а тому повернулась до автомобіля сина. Під час розмови з інспектором Чаплею П.Д. вона намагалася зрозуміти суть пред'явленого її звинувачення у вчиненні порушення митних правил, проте не змогла та намагалася пояснити інспектору, що не згідна з думкою про вчинення правопорушення митних правил. 01 вересня 2017 року розгляд справи відносно неї заступником начальника Чернівецької митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Жижиян І.Є. було проведено без її участі та участі її захисника, за умови відсутності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, що позбавило можливості навести доводи на свою користь та призвело до винесення незаконної постанови в справі про порушення митних правил №1471/40800/17 про визнання винною за ч.3 ст.481 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 грн. Вважає, що притягнення до відповідальності за вчинення правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України є незаконним, неправомірним, необґрунтованим, недоведеним.

Від представника відповідача надійшло письмове заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що під час здійснення митного контролю 03 серпня 2017 року, перевірки інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ встановлено, що 26 травня 2016 року ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «Фольксваген пассат» у митному режимі тимчасового ввезення терміном до одного року. Станом на 03 серпня 2017 року з заявою про продовження терміну перебування ввезеного на митну територію України транспортного засобу ОСОБА_1 до органів ДФС не зверталася. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що вона не надавала жодних письмових пояснень. Зазначене не відповідає дійсності, тому що в матеріалах справи є письмове пояснення ОСОБА_1 з перекладом. Вважає, що Чернівецькою митницею ДФС законно винесено постанову 01 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України.

Учасники процесу у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, по справі, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим кодексом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

За своїм характером протокол про адміністративне правопорушення не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для правопорушника.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, порушення митних правил (адміністративний проступок) лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності.

Відповідно до ч.3 ст.481 МК України передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Предметом правопорушення даної статті є товари, які були тимчасово ввезені на митну територію України (вивезені за межі митної території України). Товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п. 57 ст. 4 МК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Надані відповідачем докази безпідставності позовних вимог та законності оскаржуваної постанови не спростовують доводів позивача, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2016 року на територію України в'їхав автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, який перебував у особистому користування ОСОБА_1 з метою тимчасового ввезення до одного року. Зазначена інформація зафіксована у витягу з бази «Інспектор 2006», копія якого знаходиться у матеріалах справи /арк. справи 10/. З копії закордонного паспорта ОСОБА_1 вбачається, що вона неодноразово у період 26 травня 2016 року по 03 серпня 2017 року перетинала українсько-румуський кордон /арк. справи 13-17/. Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1471/40800/17 від 03 серпня 2017 року на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС на автомобілі «Ford Transit», реєстраційний знак НОМЕР_3, в приватних справах заїхав громадянин Румунії ОСОБА_1 Разом з водієм слідувала ОСОБА_1. Під час здійснення митного контролю згідно з інформацією, яка міститься в програмно-інформаійному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення «ЕАІС ДМСУ» встановлено, що 26 травня 2016 року ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «Фольксваген пассат». Станом до 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 не вивезла з митної території України вказаний автомобіль. Таким чином, ОСОБА_1 перевищила строк зворотного вивезення автомобіля на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року більше, ніж на 10 діб /арк. справи 39-41/. Згідно з протоколом опитування в справі про порушення митних правил від 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 вказала, що 26 травня 2016 року вона перетинала кордон у вищезгаданому автомобілі у якості пасажира /арк. справи 42-44/. Слід наголосити на тому, що на протоколі опитування є підпис ОСОБА_1 та перекладача, присутнього при складенні протоколу про порушення митних правил, однак підпис захисника відсутній.

Порядок складення протоколу про порушення митних правил регулюється ст. 494 МК України. В статті міститься перелік обов'язкових реквізитів протоколу, без яких він не має доказового значення чи його можна оскаржити. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити прізвища та адреси свідків, якщо вони є. Форма протоколу про порушення митних правил затверджена наказом Міністерства фінансів України № 652 від 31 травня 2012 року «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил», де передбачено, що у протоколі фіксуються прізвища, імена свідків, понятих, якщо вони є. У протоколі про порушення митних правил № 1471/40800/17 від 03 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1 є підписи понятих, однак відсутні відомості про їхні прізвища та імена, що унеможливлює ідентифікацію їхніх осіб та є порушенням процедури складення протоколу про порушення митних правил, встановленої МК України.

Крім цього, наказом Міністерства фінансів України № 327 від 04 березня 2016 року «Про внесення змін до форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил» передбачено, що форму протоколу про порушення митних правил та додатка до протоколу про порушення митних правил доповнено приміткою такого змісту: «Примітка. Кожен аркуш підписується особою, яка притягується до відповідальності». На протоколі про порушення митних правил № 1471/40800/17 від 03 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1 немає особистого підпису ОСОБА_1 на всіх сторінках, а саме: на останній сторінці протоколу.

При складенні протоколу про порушення митних правил не зазначено жодним чином, чи перевірявся факт належності ввезеного автомобіля 26 травня 2016 року ОСОБА_1, оскільки суб'єктом складення протоколу про адміністративне правопорушення не вказано, на підставі якого документа ввезений на митну територію України у режимі тимчасового ввезення товар належить ОСОБА_1.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позивач не ввозив вказаний автомобіль на митну територію України, а тому обов'язку його вивозити не має, відповідно він не може бути суб'єктом порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України.

Дану обставину під час складання протоколу про порушення митних правил та під час розгляду справи посадові особи митниці не з'ясували, що призвело до винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, законодавець констатує те, що обов'язок доказування та встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення (порушення митних правил), винності особи в його вчиненні покладено саме на особу, яка здійснює розгляд адміністративних матеріалів та виносить постанову. В моєму конкретному випадку, посадова особа Чернівецької митниці ДФС Жижиян І.Є. на час складення постанови в справі про порушення митних правил вказав та зазначив на підставі яких саме доказів він прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України. Аналізуючи докази, на підставі яких винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що у відповідача не було правових підстав для винесення такої постанови. Протокол про порушення митних правил № 1471/40800/17 складений без дотримання всіх вимог, передбачених МК України, що деталізовано вище. Разом з тим працівниками митниці не встановлено особу водія, який неодноразово перетинав державний кордон України транспортним засобом «VW PASSAT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 та здійснював його тимчасове ввезення, а також не отримано його пояснень з цього приводу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що постанова по справі про правопорушення митних правил №1471/40800/17 від 01 вересня 2017 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил.

Також при винесенні постанови відповідачем не дотримано вимоги статей 245, 278, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України не доведена, прийняте рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та передчасним, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова №1471/40800/17 від 01 вересня 2017 року підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 71,138,139,160-163, 171-2 КАС України,суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про правопорушення митних правил №1471/40800/17 від 01 вересня 2017 року у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею її копії до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. І. Марчук