Справа № 210/2423/17
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2423/17
Провадження № 2-а/210/133/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"06" грудня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Скотар Р.Є., за участі секретаря Ширинової К.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора моніторингу Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі молодшого сержанта поліції Мельник Сергія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 29 травня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був зупинений поліцейським Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу молодшим сержантом поліції Мельник Сергієм Миколайовичем, яким 29.05.2017 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, посилаючись на те, що він начебто керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в м. Кривому Розі на перехресті вул. Лермонтова та вул. Німецька, порушив вимоги знаку 4.1 (рух прямо) та повернув ліворуч на вул. Німецька. Постановою вищевказаного молодшого сержанта поліції Мельник С.М. серії АР № 773322 від 29.05.2017, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що вказане інспектором моніторингу Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі молодшим сержантом поліції Мельник Сергієм Миколайовичем, нібито скоєне адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, адже, відповідач виніс спірну постанову взагалі за відсутності події адміністративного правопорушення. Так, позивач дійсно рухався в зазначений час в м. Кривий Ріг на вказаному вище транспортному засобі, однак, правил дорожнього руху не порушував, в т.ч., вимоги знаку 4.1. Більше того, на вказаному відповідачем в постанові перехресті встановлено світлофор, що в силу вимог ПДР виключає необхідність виконувати вимоги знаків пріоритету. Позивач на місці складання постанови про адміністративне правопорушення заявляв клопотання до відповідача про ознайомлення з будь - якими доказами, що підтверджують вину, вказував на фактичне проживання АДРЕСА_1, але відповідачем було необгрунтовано відмовлено, тим самим відповідачем було порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Постанова ж, яка була вручена позивачу не містить жодних посилань на матеріали фото -, відеофіксації, що унеможливлює дослідження даних доказів, як допустимих, в разі наступного їх надання відповідачем. Після висловлених звинувачень, відповідач не здійснював будь-якої підготовки до розгляду справи, не роз'яснив позивачу його права, не відбирав пояснення у свідків, не були вирішенні клопотання, не були досліджені докази. Позивач вважає постанову незаконною, тому вимушений звернутися до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів їх безпідставності та недоведенності. Клопотав про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Оскільки справу розглянуто без участі сторін, відповідно до ст. 41 КАСУ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює та розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

29 травня 2017 року поліцейським Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу молодшим сержантом поліції Мельник Сергієм Миколайовичем винесено постанову серії АР № 773322 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 29.05.2017 о 10 год. 30 хв. у м. Кривий Ріг водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Лермонтова та вул. Німецька, а саме, рухаючись у бік площі Визволення повернув ліворуч на вул. Німецька. Даними діями порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 (рух прямо) розділу 33 ПДР, і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України суд зобов'язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, Законом від 14.07.2015 № 596-VIII встановлено, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не повинен складатися, тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.

У зв'язку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Більш того, позивачем не було ніде зазначено, що він під час складання постанови 29.05.2017 року оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 33 Правил дорожнього руху України, дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху.

Наказові знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.1 є наказовим знаком - рух лише у напрямках, указаних стрілками на знакові, дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений. Дія знака, установленого на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Отже, в зазначенні об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, поліцейським вказано всі обов'язкові її елементи, а саме, що 29.05.2017 позивач керуючи транспортним засобом на перехресті повернув ліворуч, чим порушив вимоги наказового знаку 4.1 (рух прямо).

Позивачем в позовній заяві не спростовано те, що він їхав у напрямку площі Визволення, та повертав ліворуч, після повороту був зупинений поліцейським Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу молодшим сержантом поліції Мельник Сергієм Миколайовичем. Знак 4.1 дозволяє рух прямо та поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Також, як вбачається з відеоматеріалів, наявних у справі позивач був зупинений після повороту на вул. Німецька, зазначав, що не помітив знака, просив винести йому попередження, що в свою чергу теж підтверджує факт порушення вимог дорожнього знаку 4.1 (рух прямо).

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Так, доказів на підтвердження пред'явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи, не встановлено.

Під час притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Росії».

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправною постанови серії АР № 773322 від 29.05.2017, та підстав для скасування даної постанови, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову ОСОБА_2 відсутні.

Крім того, позивачем не оспорюється факт, що він виїхав на перехрестя, рухаючись у бік площі Визволення, та здійснив поворот саме ліворуч.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та правомірність складання працівниками поліції постанови серії АР № 773322.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок державного бюджету України.

Керуючись ст. 4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора моніторингу Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі молодшого сержанта поліції Мельник Сергія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар