Справа № 826/14097/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2017 року 12:42 № 826/14097/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кранфорд сервіс»
до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві
проскасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кранфорд сервіс" звернулося до суду з позовом про скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 8 вересня 2017 року про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 54483184 з примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кранфорд сервіс" суми в розмірі 171 559,93 грн., згідно вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 6 липня 2017 року № Ю-44090-17у.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Податковий кодекс України, Закон України «Про виконавче провадження» та зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кранфорд сервіс" оскаржило в судовому порядку рішення Головного управління ДФС у м. Києві, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 54483184, а тому постанова державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 8 вересня 2017 року підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Постановою заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Н.Є. відкрито виконавче провадження № 54483184 по примусовому виконанню вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 6 липня 2017 року № Ю-44090-17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кранфорд Сервіс» суми в розмірі 171 559,93 грн. Вказаною постановою зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

8 вересня 2017 року заступником начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Н.Є. прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП № 54483184, згідно якої накладено арешт на суму боргу з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в розмірі 188 965,92 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами (пункт 7 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).

Згідно абзацу 2 та абзацу 8 частини четвертої статті 25 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Як встановлено під час розгляду справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» винесено вимогу про сплату боргу від 6 липня 2017 року № Ю-44090-17у.

12 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54483184 по примусовому виконанню вказаної вимоги про сплату боргу в розмірі 171559,93 грн.

8 вересня 2017 року відповідачем прийнято оскаржувану постанову у ВП № 54483184 про арешт коштів позивача.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неправомірності постанови про арешт коштів боржника з тих підстав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кранфорд сервіс" оскаржило в судовому порядку рішення Головного управління ДФС у м. Києві, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 54483184 та зазначає наступне.

Як вбачається з ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2017 року про закінчення підготовчого провадження у справі № 826/9058/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кранфорд сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, предметом розгляду адміністративної справи є вимога про сплату боргу № Ю-0391/140303 від 22.03.2017, рішення про застосування штрафних санкцій № від 22.03.2017, податкові повідомлення-рішення № та № від 22.03.2017.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доказів оскарження вимоги про сплату боргу від 6 липня 2017 року № Ю-44090-17у суду не пред'явлено.

Крім того, суд звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення виноситься контролюючим органом за порушення податкового законодавства, проте виконавче провадження № 54483184 відкрито в зв'язку з несплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, згідно пункту 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною третьою статті 52 Закону № 1404-VIII встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як вбачається з листа АТ «ТАСКОМБАНК» від 7 листопада 2017 року № 1412/47-БТ, наданого позивачем до справи, станом на 6 листопада 2017 року залишок грошових коштів на поточному рахунку 9001, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кранфорд сервіс" складає 0 грн., рахунок № 9001, який зазначений в постанові про арешт коштів боржника від 8 вересня 2017 року (ВП №54483184) відкритий, як окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Згідно частини другої статті 34 Закону України від 28.12.2014 № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» cтрахові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що постановою про арешт коштів боржника накладено арешт, в тому числі на спеціальний рахунок, суд приходить до висновку про скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 8 вересня 2017 року про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 54483184.

За таких обставин, позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кранфорд сервіс" задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08.09.2017 року про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 54483184 з примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кранфорд Сервіс" суми в розмірі 171 559, 93 грн. згідно вимоги ГУ ДФС у м. Києві від 06.07.2017 року № Ю-44090-17у.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кранфорд Сервіс" судові витрати у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А.Бояринцева

Повний текст постанови складений 22 грудня 2017 року.