Справа № 461/8686/17
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/8686/17
У Х В А Л А

14 грудня 2017 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Лялюка Є.Д.,

при секретарі Станкевич Р.В.,

розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову за її позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, в якому позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом та поновити такий та визнати протиправним і скасувати наказ від 26 грудня 2014 року №445 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Сувеніргал» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові зі знесенням існуючих будівель, із змінами, внесеними наказом від 24 липня 2015 року №222 «Про внесення змін до наказу департаменту від 26 грудня 2014 року №445 «Про затвердження містобудівних умов та обстежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Суверніргал» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові зі знесенням існуючих будівель».

14 грудня 2017 року до суду надійшло клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, в якому ОСОБА_1 просить суд заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження чи реєстрації права власності об'єкту нерухомого майна - багатоквартирний житловий будинок з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові у тому числі й щодо будь-яких житлових і не житлових приміщень, які в ньому розташовані, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Заборонити ТОВ «Сувеніргал» самостійно або із залученням інших осіб, проводити будь-які будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові до вирішення цієї справи по суті, а також заборонити ТОВ «Сувеніргал» здійснювати продаж обєктів нерухомості та/чи майнових прав на них третім особам, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові до вирішення цієї справи по суті.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що містобудівні умови та обмеження - це основа для розробки проекту будівництва чи внесення змін до нього, якою встановлюються основні критерії та обмеження для проектування.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що будівництво спірного об`єкту ведеться всупереч погоджених ГУАМ і МУЗР обмежень (обтяження) щодо режиму використання земельної ділянки на якій здійснюється будівництво, які відображено в технічній документації на землекористування, одним з яких є обмеження щодо нового будівництва і реконструкції, а також на те що будівництво ведеться з порушенням державних будівельних норм, що несе загрозу як для його здоровя та життя так і для здоровя та життя інших мешканців міста.

Позивач зазначає, що на її думку, спірний наказ видано з грубим порушенням вимог містобудівного законодавства, а саме з недотриманням цільового призначення земельної ділянки визначеного Генеральним планом м. Львова, який відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні.

Також ОСОБА_1 вважає, що у випадку задоволення позову, а саме: ухвалення судом рішення про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, в разі не вжиття судом заходів про забезпечення даного позову, існує очевидна небезпека реєстрації права власності на спірний нерухомий об'єкт за третіми особами.

На підтвердження заявлених доводів позивач покликається на отримані нею витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які підтверджують здійснення відчуження квартир у спірному багатоквартирному житловому будинку в користь інших осіб, шляхом реєстрації права власності на квартири за договорами купівлі-продажу квартир за іншими особами.

Крім того позивач у своїй заяві про забезпечення адміністративного позову серед іншого зазначає, що їй стало відомо з офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, що в червні 2016 року ТОВ «Сувеніргал» видано сертифікат № ЛВ 36. Видача сертифіката засвідчує відповідність закінченого будівництвом багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові, проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Однак, будівельні роботи з будівництва спірного нерухомого обєкта ведуться й на даний час, що підтверджується фотографіями зробленим з місця розташування спірного багатоквартирного будинку станом на 01 листопада 2017 року та 03 листопада 2017 року.

Таким чином, на переконання позивача спірне рішення містить очевидні ознаки його протиправності, у зв'язку із чим існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та третіх осіб (майбутніх мешканців будинку), з огляду на будівництво житлового будинкуна земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, з порушенням будівельних норм.

Вважає, що без вжиття заявлених заходів забезпечення позову позивачу для відновлення своїх прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що, з огляду на приписи ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для задоволення клопотання та постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Учасники справи, відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, про дату, час та місце розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову судом не повідомлялися.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення такого, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Підставами забезпечення адміністративного позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності.

Пленум Вищого адміністративного суд України у п.17 постанови № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» розяснив, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах : 1) зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Слід зауважити, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно до статті 117 КАС України зупинено дію оскаржуваного акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обовязків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Водночас, суд відхиляє доводи позивача щодо очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 26 грудня 2014 року № 445 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Сувеніргал» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові зі знесенням існуючих будівель» із змінами внесеними наказом Департаменту містобудування ЛМР від 24 липня 2015 року № 222, оскільки вирішення питання про правомірність та обґрунтованість цього рішення є предметом спору по суті і оцінка йому може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду саме в ході розгляду адміністративної справи, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову. Більше того, наведені позивачем обґрунтування клопотання про забезпеченням позову (в частині, що стосуються очевидних ознак протиправності рішення) повністю співпадають із обґрунтуваннями адміністративного позову.

Згідно Рекомендації NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом ОСОБА_2 Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому, суд зауважує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту - до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Суд також зазначає, що предметом оскарження у даній справі є рішення відповідача щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ «Сувеніргал» багатоквартирного житлового будинку.

Окрім того, суд враховує, що заходи забезпечення адміністративного позову в заявлений позивачем спосіб відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. При цьому, правова оцінка дій та рішень відповідачів підлягатиме встановленню під час судового розгляду даної справи.

Також, слід звернути увагу на те, що задоволення клопотання є співмірним заявленим позовним вимогам. В даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Тому, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дій оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування та заборони вчиняти дії, щодо будівництва багатоквартирного будинку та реалізації третім особам приміщень, які розташовані в такому будинку.

Зупинення дії оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування та заборона вчиняти певні дії відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим і необхідним зупинити дію оскаржуваного акту відповідача та заборонити здійснювати будівництво багатоквартирного будинку і продаж приміщень в цьому будинку третім особам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження чи реєстрації права власності об'єкту нерухомого майна - багатоквартирний житловий будинок з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові у тому числі й щодо будь-яких житлових і не житлових приміщень, які в ньому розташовані, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Заборонити ТОВ «Сувеніргал» самостійно або із залученням інших осіб проводити будь-які будівельні роботи за адресою: м. Львів, вул. Липова Алея, 15 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Заборонити ТОВ «Сувеніргал» здійснювати продаж обєктів нерухомості (квартир та нежитлових приміщень) та/чи майнових прав на них третім особам, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Липова Алея, 15 у м. Львові до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Стягувач: ОСОБА_1, адреса: 79012, АДРЕСА_1.

Боржник: Департамент містобудування Львівської міської ради, , адреса: м. Львів, площа Ринок, 1.

Ухвала є обов`язковою для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня отримання повного тексу ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Є.Д. Лялюк