Справа № 759/13093/17
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/398/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просить визнати протиправними дії відповідача по відмові у не нарахуванні та невиплаті суми доплати, за період з 13.03.2014р. по 31.08.2014р., згідно Постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 30.05.14р. по справі №256/9293/13-а, а також Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 р. щодо зміни сторони виконавчого провадження. Просить зобов'язати Правобережне ОУ ПФУ в м. Києві нарахувати та виплаті суми доплати, за період з 13.03.2014р. по 31.08.2014р., згідно згідно Постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 30.05.14р. по справі №256/9293/13-а, а також Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 р. Стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3000, 00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги тим, що 02 грудня 2013 року позивач звернувся до Калінінського районного суду м.Донецька із адміністративним позовом, яким просив: визнати противоправними дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивача складові праці ( в довідці про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - «Інші витрати»), а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових витань і допомоги на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати відповідача на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 27.06.2012 року №222, включити в розрахунок пенсії позивача складові заробітної плати «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату з 27.04.2012 року. 04.12.2013 р. Калінінським районним судом м. Донецька відкрито провадження за вищевказаним адміністративним позовом, даній справі присвоєно номер 256/9293/13-а. 26.12.2013 р. ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька «Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії» по справі 256/9293/13-а - залишино без розгляду з підстав передбачених ст.ст.99,100 КАСУ. 05.02.2014 р. ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калінінського районного суду м.Донецька від 26 грудня 2013 р. у справі № 256/9293/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Ухвалу Калінінського районного суду м.Донецька від 26 грудня 2013 р. у справі № 256/9293/13-а - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В даній ухвалі від 05.02.2014 р. зазначено, що Позивач звернувся до суду з позовом 02 грудня 2013 року, тому позовні вимоги у межах шестимісячного строку від зазначеної дати, тобто з 02 червня 2013 року, не можуть вважатися такими, що подані з пропущенням встановленого строку звернення до суду, та підлягають судовому розгляду з постановленням судового рішення по суті заявлених вимог за цей період. 12.03.2014 р. постановою Калінінського районного суду м. Донецька адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька «Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії» по справі №256/9293/13-а - задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецьку на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 27.06.2012 року №222, включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 складові заробітної плати «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату з 02.06.2013 року по 12.03.2014 року. 01.04.2014 р. ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька на постанову Калінінського районного суду м.Донецька від 12 березня 2014р. у справі № 256/9293/13-а - залишено без задоволення, постанову суду - залишено без змін. 30.05.2014 р. постановою Калінінського районного суду м. Донецька заяву ОСОБА_1 «Про винесення додаткового рішення по справі» по справі №256/9293/13-а - задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецьку на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 27.06.2012 року №222, включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 складові заробітної плати «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснювати виплату з 13.03.2014 року. 13.08.2014 р. ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька - залишино без задоволення. Постанову Калінінського районного суду м.Донецька від 30 травня 2014 р. у справі № 256/9293/13-а - залишино без змін. 16.12.2016 р. ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/17978/16-а у задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересовані особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду в місті Києві про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено. 09.02.2017 р. ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №752/17978/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження №52676858, а саме: боржника - Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька () на його правонаступника - Правобережне об'єднане управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві (), місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул.Антоновича,70. Враховуюче викладене, Управлінням, рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 30.05.2014 р. виконано з 13.03.2014 року. Але, оскільки у період з 13.03.2014 р. по 31.08.2014 р. (згідно додаткового атестату №30 від 08.11.2016 р.) позивач перебував на обліку та отримував пенсію на тимчасово окупованій території України, суму доплати за вищевказаним рішенням суду нараховано та виплачено починаючи з 01.09.2014 р., тобто з дати взяття на облік Управлінням, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.10.2017 відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач Правобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м.Києві подало суду свої письмові заперечення проти позову, згідно яких у позові просить відмовити з підстав його необґрунтованості. Крім того, в письмових запереченнях відповідача вказано, що оскільки у період з 13.03.2014 р. по 31.08.2014 р. (згідно додаткового атестату №30 від 08.11.2016 р.) позивач перебував на обліку та отримував пенсію на тимчасово окупованій території України, суму доплати за вищевказаним рішенням суду нараховано та виплачено починаючи з 01.09.2014 р., тобто з дати взяття на облік Управлінням, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС Українисправа розглянута впорядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, викладені позивачем в позовній заяві обставини, письмові заперечення відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Із наданих суду доказів, які містяться в матеріалах адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 З 01.10.2014 р. перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва, зареєстрований згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: 03040, АДРЕСА_1 та отримував пенсію по інвалідності як працівник митниці згідно Закону України «Про державну службу».

Судом встановлено, що 02.12.2013 року позивач звернувся до Калінінського районного суду м.Донецька із адміністративним позовом, яким просив: визнати противоправними дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивача складові праці ( в довідці про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - «Інші витрати»), а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових витань і допомоги на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати відповідача на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 27.06.2012 року №222, включити в розрахунок пенсії позивача складові заробітної плати «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату з 27.04.2012 року.

26.12.2013 р. ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька «Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії» по справі 256/9293/13-а - залишино без розгляду з підстав передбачених ст.ст.99,100 КАСУ.

05.02.2014 р. ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калінінського районного суду м.Донецька від 26 грудня 2013 р. у справі № 256/9293/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Ухвалу Калінінського районного суду м.Донецька від 26 грудня 2013 р. у справі № 256/9293/13-а - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В даній ухвалі від 05.02.2014 р. зазначено, що позивач звернувся до суду з позовом 02 грудня 2013 року, тому позовні вимоги у межах шестимісячного строку від зазначеної дати, тобто з 02 червня 2013 року, не можуть вважатися такими, що подані з пропущенням встановленого строку звернення до суду, та підлягають судовому розгляду з постановленням судового рішення по суті заявлених вимог за цей період.

12.03.2014 р. постановою Калінінського районного суду м. Донецька адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька «Про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії» по справі №256/9293/13-а - задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецьку на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 27.06.2012 року №222, включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 складові заробітної плати «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату з 02.06.2013 року по 12.03.2014 року.

01.04.2014 р. ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька на постанову Калінінського районного суду м.Донецька від 12 березня 2014р. у справі № 256/9293/13-а - залишено без задоволення, постанову суду - залишено без змін.

30.05.2014 р. постановою Калінінського районного суду м. Донецька заяву ОСОБА_1 «Про винесення додаткового рішення по справі» по справі №256/9293/13-а - задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецьку на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 27.06.2012 року №222, включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 складові заробітної плати «інші виплати», а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у період з 2006 по 2010 роки та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснювати виплату з 13.03.2014 року.

13.08.2014 р. ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька - залишино без задоволення. Постанову Калінінського районного суду м.Донецька від 30 травня 2014 р. у справі № 256/9293/13-а - залишино без змін.

16.12.2016 р. ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/17978/16-а у задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересовані особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду в місті Києві про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

09.02.2017 р. ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №752/17978/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження №52676858, а саме: боржника - Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька () на його правонаступника - Правобережне об'єднане управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві (), місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул.Антоновича,70.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим законом, з яких згідно з цим законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам врегульовані Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Зазначена норма права вказує на те, що право Позивача на пенсійне забезпечення відповідно до законодавства України пов'язується із перебуванням на обліку як внутрішньо переміщеної особи.

Аналогічний підхід до пенсійного забезпечення внутрішньо переміщених осіб закріплений постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637.

Відповідно до додаткового атестату №30 на гр. ОСОБА_1 від 08.11.2016 р. Управлінням поновлено виплату пенсії Позивачу як внутрішньо переміщеній особі з 01.09.2014 р.

Заперечуючи проти позову, відповідач в письмових поясненнях вказав, що правовідносини щодо виплати пенсії за період з дня залишення постійного місця проживання до дати взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 - не врегульовані, отже, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню частково.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

В силу вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до матеріалів долучених до адміністративного позову, Позивачем надано копію договору про надання правової допомоги та не представлено належних доказів щодо сплати адвокатських послуг в розмірі 3000грн., не надано розрахунку вартості послуг. Тобто, дані вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3000, 00 грн. є необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають виконанню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 10000, 00 гривень моральної шкоди, слід зазначити наступне:

Поняття моральної шкоди визначено у частині 2 статті 23 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленумом Верховного Суду України від 32 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд у таких спорах повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, яка звертається з таким позовом.

За змістом частини 1 статті 70 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Позивач не надав жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між неправомірними діями Управління та завданням йому моральної шкоди (у вигляді розладів здоров'я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо).

Крім того, Пенсійний фонд є неприбутковою самоврядною організацією. Кошти Пенсійного фонду зараховуються на єдиний рахунок Пенсійного фонду і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів Пенсійного фонду в уповноваженому банку і вилученню не підлягають.

Згідно із діючим законодавством забороняється використовувати кошти Пенсійного фонду не за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на :

1) виплату пенсій , передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3)фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплата послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Згідно з ч. 2 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Отже, Пенсійний фонд функціонує як самостійна фінансова структура, його кошти не входять до державного бюджету і не можуть бути використані на інші цілі, крім виплати пенсій і допомоги.

Враховуючи викладене, немає законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 3000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб передбачений законодавством України.

Відповідно до ст. ст. 11, 69, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення дляправильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС Українисуд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з огляду на вище викладене, керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 7, 10, 11, 17, 18, 69, 71, 159, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови ОСОБА_1 у не нарахуванні та невиплаті суми доплати , за період з 13.03.2014 року по 31.08.2014 рік, згідно Постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 30.05.14р. по справі №256/9293/13-а, а також Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року, щодо зміни сторони виконавчого провадження.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві нарахувати та виплаті суми доплати ОСОБА_1, за період з 13.03.2014 по 31.08.2014р., згідно згідно Постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 30.05.14р. по справі №256/9293/13-а, а також Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року, щодо зміни сторони виконавчого провадження.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: