Справа № 750/3766/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/3766/17 Прізвище судді першої інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошвої допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано неправомірним рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. Скасовано рішення Міністерства оборони України від 31 березня 2017 року № 31, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності згідно ч. 1 п. 6 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975. Встановлено судовий контроль за виконанням Міністерством оборони України рішення суду, зобов`язавши протягом місяця, з дня набрання рішенням суду законної сили, подати звіт про його виконання.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на його думку, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим. Просить ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26 квітня 2016 року позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де перебуває на військовому обліку, про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності.

27 квітня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву позивача було направлено на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату як уповноваженому органу.

28 квітня 2016 року Чернігівський обласний військовий комісаріат відповідно до п. 13 Порядку № 975 направив заяву та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

В даному листі-висновку Чернігівський обласний військовий комісаріат зазначив, що командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання вказаної грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

08 липня 2016 року відповідно до п. 83 Протоколу № 52 засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України 11 липня 2016 року, Міністерством оборони України, вивчивши документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, було прийнято рішення про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 750/8648/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви про призначення одноразової грошової допомоги, скасовано протокол від 08 липня 2016 року № 52, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення.

Також рішеннями зазначених вище судів встановлено, що посилання відповідача на відсутність серед документів, поданих для призначення та виплати одноразової грошової допомоги довідки про причини та обставини поранення є безпідставними, необґрунтованими та протиправними.

На виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року Міністерством оборони України заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги була повторно розглянута та 01 квітня 2017 року Міністром оборони України було затверджено протокол від 31 березня 2017 року № 31, відповідно до якого позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги було зазначено те, що позивачем не подано документ, що свідчить про обставини поранення.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 05 травня 1981 року по 25 червня 1983 року, в тому числі в період з 05 липня 1981 року по 25 червня 1983 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан, є учасником бойових дій , інвалідом війни.

Під час проходження військової служби у республіці Афганістан позивач приймав особисту участь у бойових діях та у 1983 році отримав множинні вогнепальні осколкові поранення, ЗЧМТ-контузію головного мозку.

У березні 2016 року пройшов судово-медичну експертизу у Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз. За висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 03 березня 2016 року № 502/ж, рубці, які залишились після отримання множинного вогнепального осколкового поранення є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок осколкових поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1983 році.

Відповідно до протоколу № 953 від 04 березня 2016 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв: «поранення, ЗЧМ-контузія головного мозку, і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

У травні 2016 року позивач пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 025688 від 21 квітня 2016 року позивачу вперше встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМ-контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В квітні 2016 року отримав посвідчення інваліда війни III групи серії НОМЕР_1 .

У зв`язку з встановленням 21 квітня 2016 року III групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 ст. 16.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до п. 2 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Відповідно до п. 6 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 9 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 11 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу (Чернігівський обласний військовий комісаріат).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу (Чернігівський обласний військовий комісаріат) подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів (Міністерство оборони України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів (Міністерство оборони України) приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

З метою виконання положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 наказом Міністерства оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 призначена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії входить заступник Міністра оборони України та ще 8 керівників структурних підрозділів Міністерства оборони України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на те, що позивачем не подано документ, який би свідчив про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), є безпідставним, оскільки відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування, довідки про обставини травми не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами, зазначене також встановлено рішенням суду відносно позивача, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України в редакції, чинній на час розгляду судом першої інстанції даної справи, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, в даному випадку на підтвердження обставин поранення позивачем подано висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 03.03.2016 № 502/ж, в якому встановлено, що описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок осколкових поранень, що могли бути спричиненні під час проходження служби у 1983 році, причинний зв`язок поранення та інвалідності позивача підтверджується також витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 04.03.2016 № 953 в якому зазначено, що поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

При цьому у протоколі не встановлено, що поранення позивача пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

За наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Також колегія суддів зауважує про безпідставність твердження відповідача щодо відсутності підстав для встановлення судом першої інстанції судового контролю за виконанням вказаного судового рішення, оскільки таке право надано суду положеннями ст. 267 КАС України в редакції, що діяла на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст складено 27.12.2017 року.