Справа № 804/5971/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 р. Справа № 804/5971/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Букіної Л.Є.,розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу № 804/5971/17за адміністративним позовом Товаристваз обмеженою відповідальністю «Славутич» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -
Товариствоз обмеженою відповідальністю «Славутич»звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 05.05.2017 року за № НОМЕР_1, яким до позивачазастосованіштрафні (фінансові) санкції у сумі 115321,86 грн.
Обгрунтовуючи адміністративний позов позивач зазначає, що не допускав порушення п.2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а тому приймаючи спірне рішення відповідач діяв поза межами наданих повноважень.
У судове засідання представники сторін не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач, який про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав на адресу суду заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що оскаржуване рішення прийнято ним у відповідності до вимог чинного законодавства.
З урахуванням неявки сторін та заявленого клопотання, відповідно до вимог статей 122 та 41 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Славутич» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2015 р. по 31.12.2016 року.
Позивачем подані заперечення на акт перевірки від 15.03.2017 р., в яких він зазначав, що виплата заробітної плати за грудень 2016 року здійснена у день її фактичного отримання з банку, а вказана у відомостях на виплату грошей дата 31.12.2016 року є механічною помилкою, повязаною з нарахуванням заробітної плати на дату 31.12.2016 р., яка відповідно до наказу директора підприємства є вихідним днем.
За результатами розгляду заперечень, відповідачем прийнято рішення про призначення з 13.04.2017 р.документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань, що стали предметом оскарження.
Результатами перевірки зафіксованіу акта від27.04.2017 р. № 4577/04-36-14-03/30847304, яким, серед іншого встановлено, що порушення п.2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.04р., відображене в актівід 15.03.2017 р. є обґрунтованими та правомірними. При цьому, перевіряючі зазначили, що записи касової книги та виведений залишок готівки в касі підприємства за 28.12.2017 р. суперечать первинним касовим документам та відомостям на виплату грошей на підставі яких вони зроблені, зокрема в відомостях на виплату грошей (сформованих 31.12.2017 р.) не співпадають дати формування з записами касової книги за цю дату. Також зазначили, що первині касові документи оформлені на видачу заробітної плати на 28.12.2016 р. засвідчені підписом головного бухгалтера ОСОБА_1, яка у цей період знаходилась на лікарняному, що додатково свідчить про несвоєчасне оформлення документів на видачу готівкових коштів з каси підприємства та фактичним підрахунком і виведенням залишку готівки на кінець касового дня по касовим документам за 28.12.2016 р.
На підставі актів перевірки від 15.03.2017 р. і 27.04.2017 р.податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 05.05.2017 року за № НОМЕР_1 про застосування до ТОВ «Славутич» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 115321,86 грн.
В порядку адміністративного оскарження позивачем подана скарга до Державної фіскальної службиУкраїни, за результатами розгляду якої податкове повідомлення рішення від 05.05.2017 № НОМЕР_1 залишено без змін.
Правомірність та підстави проведення перевірок позивачем не оскаржується, останній фактично не згоден з висновками, викладені в актах перевірки від 15.03.2017 р. і 27.04.2017 р. та прийнятим за наслідками перевірок податкове повідомлення рішення від 05.05.2017 року за № НОМЕР_1.
Кожне підприємство визначає ліміт залишку каси з урахуванням режиму й специфіки своєї роботи, віддаленості від банку, обсягу касових оборотів, строків здачі готівки, тривалості операційного часу банку, наявності домовленості підприємства з банком на інкасацію тощо.
Так, ліміт каси може визначатися виходячи з середньоденних надходжень або середньоденної видачі готівки. Вибір методу розрахунку залежить від специфіки діяльності і визначається рішенням керівника підприємства. При цьому якщо ліміт каси встановлюється на підставі середньоденних надходжень, то при його розрахунку враховуються всі суми надходжень готівкової виручки.
До виручки, згідно з п. 1.2 Положення, належать як суми отриманих готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), так і надходження від операцій, безпосередньо не пов'язаних з реалізацією (у т. ч. погашення дебіторської заборгованості, внески до статутного фонду, повернення невикористаних підзвітних сум тощо). У розрахунку не беруть участі тільки суми надходжень з банку.
Готівкові кошти не вважаються понадлімітними в день їх надходження, якщо вони були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше за наступний робочий день банку (протягом операційного часу його роботи) або були використані підприємством (без попередньої здачі їх до банку і одночасного отримання з каси банку на вказані потреби) наступного дня на господарські потреби.
Згідно з пп. 5.2 Положення, установлення ліміту каси провадиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки у касі, що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою).
У розділі 5 Положення викладено порядок визначення строків здачі готівки в банк та розрахунку ліміту каси. Так, для затвердження ліміту каси видається наказ керівника підприємства. Цей наказ ґрунтується на розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі, що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства. Ліміт каси затверджується на підставі спеціального розрахунку (додаток 8 до Положення). Саме керівник підприємства (або уповноважена ним особа) приймає рішення, яким чином розраховувати ліміт каси: на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси (п. 5.3 Положення).
До розрахунку ліміту каси включаються абсолютно всі готівкові надходження до каси, крім надходжень із розрахункового рахунку підприємства. Визначення готівкових надходжень та позареалізаційних надходжень міститься у п. 1.2 Положення.
Абзацом 1 пункту 2.10 Положення, передбачено, що підприємства мають право зберігати у своїй касі готівку, одержану в банку для виплат, що належать до фонду оплати праці, а також пенсій, стипендій, дивідендів (доходу), понад установлений ліміт каси протягом трьох робочих днів, включаючи день одержання готівки в банку.
Згідно з абзацом 2 пункту 2.10 Положення, підприємствомає право зберігати в касіготівку для виплат, які належать до фонду оплати праці та здійснюються за рахуноквиручки, понад установлений йомуліміткасипротягомтрьохробочихднів з дня настаннястроківцихвиплат у сумі, щозазначена в переданих до касивідомостях на виплату грошей (далі видатковавідомість) (додаток 1).
Тобто, вказаними нормами законодавства чітко визначено строки зберігання в касі готівки, що належатьдо фонду оплати праці.
Позивач стверджує, що виплата заробітної плати за грудень 2016 року здійснена у день її фактичного отримання з банку, а вказана у відомостях на виплату грошей дата 31.12.2016 року є механічною помилкою, повязаною з нарахуванням заробітної плати на дату 31.12.2016 р., яка відповідно до наказу директора підприємства є вихідним днем.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.3.12 Положення, під час одержання касових ордерів або видаткових відомостей касир зобовязаний перевірити: наявність і справжність на документах відповідних підписів, а на видатковій відомості дозвільного напису керівника підприємства або осіб, які ним уповноважені; правильність оформлення документів, наявність усіх реквізитів; наявність перелічених у документах додатків.
У разі невиконання хоча б однієї із зазначених вимог касир повертає документи для відповідного оформлення.
Тобто, вказаною нормою, обовязок щодо перевірки правильності оформленнявидаткових відомостей, зокрема відомостей на виплату грошей,законодавець поклав саме на касира відповідного підприємства.
Суд зазначає, що внаслідок зазначення в відомостях на виплату грошей дати -31.12.2017 р. фактично відбулось порушення трьохденного строку(включаючи день одержання готівки в банку - 28.12.2017 р.),зберігання в касі готівки, що належитьдо фонду оплати праці.
При цьому, посилання позивача на механічну помилку, здійснену у відомостях на виплату грошейне спростовує факту несвоєчасної видачі коштів, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки така помилка мала місце та встановлена відповідачем під час перевірки.
Посилання позивача про відсутність вмотивованого рішення субєкта владних повноважень за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення судом відхиляються, оскільки таке рішення вручено позивачу, а вказана помила, (невірно зазначено дату податкового повідомленнярішення) не є підставою для скасуванняподаткового повідомленнярішення.
Відповідно до аб.2 ч.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року №436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітноїготівки за кожний день.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2