Справа № 2а-511/2010
Суддя: Євтушенко М. О.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-511/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року м. Шостка.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого- судді Євтушенко М.О.,

при секретарі Антошке Т А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка Сумської області цивільну справу адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Київ, Інспектора дорожньої патрульної служби 5 взводу дорожньо - патрульної служби Полку дорожньо - патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Київ ОСОБА_2,

- про визнання не правомірними дій відповідачів по притягненню його до адміністративної відповідальне визнання протиправною та скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення закриття провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач позов мотивував тим, що коли він. 22.01. 2010 року, рухався на належному йому автомобілі НОМЕР_1 по вул. Шевченко м. Київ та звернув на зелений сигнал світлофора на Богатирську, то відразу за перехрестям вулиці, був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2, я повідомив його, що він проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору чим порушив п. 3. "є" ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП.

За вказане правопорушення рушення працівник ДАІ склав на нього адміністративний протокол та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає дії інспектора та його постанову протиправними, оскільки він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору та закінчував маневр коли загорівся червоний колір, тобто він діяв у відповідності до пре дорожнього руху закінчуючи маневр. Все це він довів до відома інспектора, але останній до уваги його доводів не взяв. Обвинувачення його в порушенні ПДР гуртуються тільки на ствердженні інспектора, не дивлячись те, що він не визнав вини, свідки, поняті не залучались, фіксування технічними засобами не проводилось, тобто працівник ДАІ не довівши його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні наклав на ні адміністративне стягнення.

У зв'язку з названими обставинами, прохав визнати не правомірними дій відповідачів по притягненню і до адміністративної відповідальності, визнати протиправною постанову про накладення на ні адміністративного стягнення, скасувавши цю постанову та закривши відносно нього провадження у справі адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях події та складу адмінправопорушення.

У судовому засіданні позов підтримав, обґрунтовував його тими-ж обставинами.

Відповідач - Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Київ будучи попередженим належним чином про час місце слухання справи у судове засідання не прибув, пояснень, заперечень не надав та суд вважав за можливе розглянути справу без його участі.

Другий відповідач задав суду письмове пояснення на позов, в якому вважав його не обґрунтованим, свої дії правомірними, прохав у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача, дослідивши надані ним докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 6, 55 Конституції України, органи державної влади здійснюють свої повноваження виключно межах Конституції та законів України, кожному громадянину України гарантується право на оскарження в суді рішень чи дій органів державної влади, місцевого самоврядування, їх службових чи посадових осіб.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядувань службових чи посадових осіб, інших суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними влад управлінських функцій.

Відповідно ст. ст. 11. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини по справі на які вона посилається та підтвердити їх доказами. В адміністративних справах про протиправність рішень чи дій суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не визнає позов.

Покази ОСОБА_1 в частині того, що він не порушував вимоги ПДР України підтверджені письмовими поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення, де він вказав, що вини не ви: так як вказаного порушення він не вчиняв (а. с. 3).

Тобто ОСОБА_1 ще на місці складення протоколу оспорював факт вчинення ним правопорушення.

Оглядом постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 встановлено те, що він визнаний винним у вчиненні правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП, тобто за проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора та на нього накладений штраф у розмірі 425 гривень (а. с. 4).

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України, від 23 грудня 2005 року № 14, "Про практику застосування судами законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту" вказує на те, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. ст. 283 та 284 КУпАП.

Так, в ній повинні бути вказані докази, на основі яких винесено рішення, проведений їх аналіз та повинні бути вказано на підставі яких доказів посадова особа робить висновок про вину особи, які докази вона відкидає

Так зокрема, коли особа спростовує свою вину, її вина визнається тільки на підставі інших доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 69 КУпАП, доказами у справі є любі фактичні дані, які зібрані законним шляхом та підтверджують вину особи у вчиненому правопорушенні, у тому числі це можуть бути пояснення свідків, схеми руху, відомості про застосування технічних засобів, тощо.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, висновок про його вину зроблений тільки на підставі відомостей внесених в протокол про адміністративне правопорушення складений працівником ДАІ, які ще на місті спростовувались позивачем. Інші докази в постанові не зазначені, до протоколу вони також не долучались.

За таких обставин, висновок про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення посадовою особою, що розглядала вказану справу, зроблений без аналізу та врахування доказів у справі та її не можливо вважати законною.

Крім того, під час розгляду справи в суді, в порушення положень ст. 71 КАС України, відповідачі не доказували правомірність своїх дій та віднеслись безпечно до їх наслідків.

В силу цього, суд надає перевагу показам позивача та наданим ним доказам та вважає, що за таких умов його позов підлягає задоволенню, дії відповідачів підлягають визнанню неправомірними, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає визнанню протиправною разом з її скасуванням та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 6, 55 Конституції України, п. 8.7.3. "є" Правил дорожнього руху України, ст. ст. 122 ч.2. 247 п. 1,284 КУпАП, ст. ст. 1,2, 6, 7, 11.71. 18. 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Дії Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Київ, в особі Інспектора дорожньо-патрульної служби 5 взводу дорожньо-патрульної служби Полку дорожньо-патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Київ ОСОБА_2 по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП визнати не правомірними.

Постанову Інспектора дорожньо-патрульної служби 5 взводу дорожньо - патрульної служби Полю дорожньо - патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Київ ОСОБА_2 серії АА № 16362 від 22 січня 2010 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень визнати протиправною та скасувати вказаю постанову.

Провадження в адміністративній справі за протоколом серії АА № 272597, від 22 січня 2010 року, про порушення ОСОБА_1 ст. 122 ч. 2 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою в Харьківський апеляційний адміністративний суд, через Шосткинський міськрайсуд, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови у повному обсязі, поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього поданню заяви про апеляційне оскарження, в порядку визначеному ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подана у строк встановлений законом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Євтушенко.