Справа № 803/1727/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/1727/17

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року

Луцьк

Справа № 803/1727/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Колективного міжгосподарського підприємства по агропромисловому будівництву "СПМК-1" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі – Луцьке ОУПФУ, позивач) звернулося з позовом до Колективного міжгосподарського підприємства по агропромисловому будівництву "СПМК-1" (далі – КМП "СПМК-1", відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 2290,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України “Про пенсійне забезпечення”, Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” КМП "СПМК-1" не відшкодував (не покрив) Луцькому ОУПФУ фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, за період з жовтня по листопад 2017 року в сумі 2290,23 грн. Просить стягнути з відповідача на користь Луцького ОУПФУ заборгованість в сумі 2290,23 грн., яка виникла в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 закінчено підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 14:45 26.12.2017 (а. с. 30).

Відповідно до пункту 10 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017, далі – КАС України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання представник позивача не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 40).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав, при цьому копії ухвал про відкриття провадження, закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 13.12.2017, а також повістка про виклик до суду були надіслані рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернуті на адресу суду з відміткою відділення поштового зв’язку «за зазначеною адресою відсутній» (а.с. 33-39), тобто не були вручені відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України вважається, що відповідач належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду.

Крім того, за приписами частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки відповідач, який належним чином був повідомлений про судове засідання, не забезпечив явку в судове засідання свого представника та не повідомив причини неявки, а представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, тому розгляд справи проведено за відсутності представника відповідача, в порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що КМП "СПМК-1" зареєстроване як юридична особа 30.09.1993, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.27-29).

Відповідно до довідки-розрахунку та картки особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період жовтень-листопад 2017 року в розмірі 2290,23 грн. (а.с. 5, 41).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

У відповідності до частини другої розділу XV Прикінцеві положення Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, пільгові пенсії призначаються відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Згідно із пунктами 6.4, 6.7 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень-листопад 2017 року в розмірі 2290,23 грн. щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано відзиву, не надано доказів її погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 126, 205, 229, 243-246, 250, пунктом 10 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Р.С. Денисюк

Повне судове рішення складене 26 грудня 2017 року.