Справа № 336/6605/17
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. 2-а/336/575/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 р. Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., перевіривши виконання вимог ст. 19, 106-108 КАС України за позовом
ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича, про визнання дій працівника поліції неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
22.11.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича, про визнання дій працівника поліції неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2017 р. позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича, про визнання дій працівника поліції неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
20.12.2017 року позивачем через канцелярію суду подано заяву, в якій позивач зазначив, що частина 4 статті 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України визначає, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Перевіряючи доводи позивача про звільнення його від сплати судового збору, суд встановив, ч. 4 ст. 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено звільнення особи, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, від сплати державного мита.
Проте 08 липня 2011 року вступив в силу Закону України № 3674-УІ «Про судовий збір» та згідно його редакції № 484-VІІІ від 22.05.2015 року який чинний з 01.09.2015 року. Відповідно до ст. 5 цього Закону встановлено вичерпний перелік осіб які звільнені від сплати судового збору, до яких позивач не відноситься.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Європейський суд з прав людини у рішенні по "Справа "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland)" від 19.06.2001 року окремо наголосив, що характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено і в справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.
Проте Європейський суд з прав людини вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).
Таким чином, "право на суд" не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення помірного судового збору.
Законодавством України зазначене правове положення знайшло своє відображення в ст. 8 Закону України "Про судовий збіри.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану.
Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу. Доказами рівня майнового стану фізичної особи можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про відсутність доходу тощо,які належним чином підтверджують, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законом розмірах і в строки. Аналізуючи наведене,суддя дійшов до висновку,що особа, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Позивачем разом із позовом доказів про неможливість сплати судового збору не надано.
Відповідно до п. 12 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
За п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яка залишена без руху, у встановлений судом строк.
Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві передбачене ст. 169 ч. 8 КАС України право повторного звернення до адміністративного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169 КАС України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Сичова Андрія Михайловича, про визнання дій працівника поліції неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вважати неподаною та повернути позивачеві.
Надіслати копію ухвали позивачеві разом з усіма доданими до позовної заяви документами невідкладно.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Ю.А. Галущенко