Справа № 805/3205/17-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 р. Справа №805/3205/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Кочетові В.К.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 15.03.2017 року № та №, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 15.03.2017 року № та №.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (Запорізьким управлінням) було проведено камеральну перевірку ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» (ПрАТ «ДМЗ»), за результатами якої складено акт №93/28-10-47-06/30939178 від 03.02.2017 року. За результатами перевірки відповідно до висновків акту камеральної перевірки Відповідачем прийнято та надіслано на адресу ПрАТ «ДМЗ» податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2017 року №, яким зобовязано позивача сплатити штраф у розмірі 2158608,02грн. за затримку до 30 календарних днів включно сплати грошового зобовязання та податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2017 року №, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 9303,70грн. за затримку більше 30 календарних днів включно сплати грошового зобовязання. Зі спірними повідомленнями-рішеннями ПрАТ «ДМЗ» не погоджується, оскільки вважає, що вони в повному обсязі суперечать вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Позивач зазначає, що отриманий ним сертифікат ТПП України є підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання відповідного зобовязання. Позивач зазначає, що граничним терміном сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість від 20.05.2015 № є 30.05.2015 року, проте 30 травня у 2015 році випало на суботу вихідний день, з огляду на що підприємство було позбавлене можливості сплатити суму узгодженого податкового зобовязання 30.05.2015 року. Сплата даного грошового зобовязання проведена позивачем 02.06.2015 року у перший робочий день після відповідних святкового та вихідного днів. Також позивач зауважує, що у звязку з впровадженням з 01.02.2015 року системи електронного адміністрування ПДВ, суми ПДВ сплачуються до бюджету через спеціальні електронні рахунки, відкриті в органах казначейської служби. В звязку з відсутністю механізму зарахування сум переплати ПДВ в рахунок погашення нових податкових зобовязань з ПДВ податковим органом не було відображено проведення відповідного зарахування за декларацією лютого 2015 року, проте, як вказує позивач, він не міг цього знати в звязку з технічними роботами з налагодження функціонування нового механізму електронного адміністрування податку на додану вартість. Дізнавшись про те, що зарахування сум ПДВ, призначених до бюджетного відшкодування, у рахунок погашення податкового зобовязання з ПДВ контролюючим органом не проведено, а також в звязку з відсутністю реального бюджетного відшкодування попри встановлені строки та порядок його повернення, позивачем було прийнято рішення за пропозицією контролюючого органу розрахувати та подати до контролюючого органу уточнюючу декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, якою відмовитись від права, наданого п. б) п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України. Таким чином, позивач вважає, що при поданні податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року ним були вчинені дії, спрямовані на сплату власного грошового зобовязання, в тому числі і за рахунок коштів бюджетного відшкодування, проте, внаслідок того, що контролюючим органом відповідне зарахування не було проведено і попри це бюджетне відшкодування на рахунок позивача так і не надійшло, позивач вимушений був подати уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок. З огляду на дані обставини, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що посилання позивача на те, що 30.05.2015 року було вихідним днем він вражає необґрунтованим, оскільки нормами Податкового кодексу України встановлено відлік саме календарних днів, а не днів, коли працюють банківські установи. Також вважає, що у позивача були інші дні до 30.05.2015 року для сплати податкових зобовязань. Крім того, відповідач також вважає необґрунтованим посилання позивача на сертифікат ТПП України, яким останньому засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 року, оскільки відповідно до пп. 100.2 ст. 100 Податкового кодексу України позивач мав право звернутись до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу, тобто наявність сертифікату ТПП України є лише підставою для отримання розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги ПрАТ «ДМЗ» безпідставними.

18.09.2017 року судом відкрито провадження в даній адміністративній справі, судове засідання призначено на 28.09.2017 року.

28.09.2017 року представник відповідача надав до суду клопотання про зупинення провадження у справі для підготовки заперечень проти позову та надання додаткових документів, у звязку з чим ухвалою суду від 28.09.2017 року провадження у справі було зупинено до 04.10.2017 року.

Ухвалою суду від 04.10.2017 року провадження у справі поновлено.

04.10.2017 року представником відповідача до суду надано клопотання про зупинення провадження у справі для надання додаткових доказів, а саме: інтегрованих карток ПрАТ «ДМЗ» та копій платіжних доручень і декларації, несвоєчасну сплату за якими було встановлено перевіркою.

На підставі заявленого відповідачем клопотання ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2017 року провадження у справі зупинено до 17.10.2017 року.

Ухвалою суду від 17.10.2017 року провадження у справі поновлено.

17.10.2017 року судом відкладено розгляд справи до 26.10.2017 року.

26.10.2017 року відповідачем до суду надано пояснення до заперечень стосовно сплати ПрАТ «ДМЗ» сум грошових зобовязань за лютий 2017 року. Того ж дня на підставі клопотання представника відповідача ухвалою суду зупинено провадження у справі до 07.11.2017 року.

Ухвалою суду від 07.11.2017 року провадження у справі поновлено.

07.11.2017 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з неможливістю забезпечення участі представника у судовому засіданні та необхідності подання додаткових пояснень по справі. Аналогічне клопотання надійшло від представника відповідача.

На підставі заявлених клопотань судом ухвалою від 07.11.2017 року було зупинено провадження до 29.11.2017 року.

27.11.2017 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з необхідністю підготовки додаткових пояснень щодо бюджетного відшкодування сум ПДВ в рамках спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 29.11.2017 року провадження у справі поновлено.

Того ж дня на підставі заявленого відповідачем клопотання ухвалою суду від 29.11.2017 року провадження у справі зупинено до 18.12.2017 року.

Ухвалою суду від 18.12.2017 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні від представників сторін до суду надані додаткові пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.02.2017 року Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 та пп.75.1.1 п.75.1 ст. 75 та у порядку ст. 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» з питання своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 09.04.2015 року № за лютий 2015 року та по декларації від 20.05.2015 року № за квітень 2015 року, про що складено відповідний акт №93/28-10-47-06/30939178.

Проведено перевіркою встановлено порушення ПрАТ «ДМЗ»:

пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, абз. а) п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобовязання по уточнюючому розрахунку податкового зобовязання з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (№ від 09.04.2015 року) за лютий 2015 рік з затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у сумі 21326340 грн. та з затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у сумі 46519грн.;

пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, абз. а) п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобовязання по податковій декларації з податку на додану вартість (№ від 20.05.2015 року) за квітень 2015 року з затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, у сумі 259740грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2017року №, яким зобовязано ПрАТ «ДМЗ» сплатити штраф у розмірі 2158608,02грн. (10%) за затримку до 30 календарних днів включно сплати грошового зобовязання та податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2017року №, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 9303,70грн. (20%) за затримку більше 30 календарних днів включно сплати грошового зобовязання.

За наслідками адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень до Державної фіскальної служби України спірні повідомлення-рішення залишені без змін.

Ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Предметом доказування в цій справі є обставина правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за результатами проведених відповідачем камеральних перевірок.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення камеральної перевірки) визначає, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

У відповідності п. 54.1 ст. 54 цього Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 цієї статті у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідач в акті перевірки посилається на порушення ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями в частині порушення граничного терміну сплати грошового зобовязання згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 09.04.2015 року № за лютий 2015 рік та згідно декларації від 20.05.2015 року № від 20.05.2015 рік за квітень 2015 рік.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.03.2015 року позивачем до контролюючого органу було подано декларацію з податку на додану вартість за звітний період лютий 2015 року, в якій відображено:

1) позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 42563231грн.;

2) суму податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету 16609880грн.

Таким чином, відповідно до декларації за лютий 2015 року сума ПДВ до сплати позивачем була заявлена у розмірі 42563231,00грн.

09.04.2015 року ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» надано до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (№ від 09.04.2015 року) з розрахунком суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Додаток 2) (№ від 09.04.2015 року) за лютий 2015 рік, яким:

1) зменшено відємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 20) на суму 4716460 грн.;

2) збільшено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету (рядок 25.1) у сумі 4716460 грн.;

3) відображено суму залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду (рядок «Усього, в т.ч.:» графи 6 таблиці 1 Д2) у сумі 42196114 грн. (рядок 26), яку підприємство у повному обсязі відображає як суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31);

4) самостійно нараховано суму штрафу, у звязку з виправленням помилки (рядок 25.3) у сумі 141494 грн.

У розрахунку суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Додаток 2), поданому до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (№ від 09.04.2015 року), позивач відобразив залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року (графа 5 таблиці 1 Д2) у сумі 42196114 грн., у тому числі:

- за грудень 2014 рік 13212786 грн.;

- за листопад 2014 рік 4265471 грн.;

- за жовтень 2014 рік 24705750 грн.;

- за вересень 2014 рік 9734 грн.;

- за серпень 2014 рік 2373 грн.

Після рознесення податковим органом даних уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (№ від 09.04.2015 року) в інтегрованій картці платника ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» з податку на додану вартість наявна передплата зменшилась 09.04.2015 року на уточнюючі показники та на суму нарахованої пені, а саме:

- на суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету 4716460грн.;

- на суму залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду (рядок «Усього, в т.ч.:» графи 6 таблиці 1 Д2) 42196114грн.;

- на суму штрафу, нараховану платником самостійно у звязку з виправленням помилки 141494грн.

- на суму пені, що розрахована на заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість відповідно до пп. 129.1.2. п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) за період з 30.03.2015 року по 09.04.2015 року 46519грн.

18.04.2015 року ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» до податкового органу подано декларацію з податку на додану вартість № за березень 2015 року, якою підприємство зменшило суму податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 23.1) на суму 21467834 грн.

Згідно акту перевірки станом на 20.04.2015 року в інтегрованій картці платника ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» з податку на додану вартість після рознесення декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (№ від 18.04.2015) обліковувалась недоїмка у сумі 46519 грн. та пеня, нарахована за період з 10.04.2015 року по 20.04.2015 року, у сумі 211737,54грн. (у тому числі: 1396 грн. на грошове зобовязання у сумі 141494 грн. та 210342 грн. на грошове зобовязання у сумі 21326340 грн.), що розрахована відповідно до пп. 129.1.2. п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

20.05.2015 року ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» надано до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року (№ від 20.05.2015 року), у якій задекларовано суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету, у розмірі 58833236грн. (рядок 25.1).

Згідно акту перевірки станом на початок 30.05.2015 року в інтегрованій картці платника ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» з податку на додану вартість обліковувалась переплата у сумі 58573496грн.

Вищезазначена переплата 30.05.2015 року була зарахована як погашення нарахованої суми податкового узгодженого зобовязання в інтегрованій картці платника ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість (№ від 20.05.2015 року) за березень 2015 року.

Станом на кінець 30.05.2015 року в інтегрованій картці платника ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» з податку на додану вартість відсутня повна сплата узгодженого податкового зобовязання, яке визначене податковою декларацією з податку на додану вартість (№ від 20.05.2015р.) за квітень 2015 року. Сума залишку несплаченого узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по вищенаведеній декларації складає 259740грн.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.10 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, відємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого відємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Пунктом 2 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 23.01.2015 № 13) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.3) у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) вказуються суми:

Відповідно до пп. 3-9 п. 6 розділу 5 цього Порядку, що регламентує порядок заповнення Розділу IV декларації "Погашення залишків сум відємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року":

3) у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) вказуються суми:

від'ємного значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року/ ІV квартал 2014 року);

залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу звітного (податкового) кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року);

задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року;

залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У рядку 26 декларацій наступних звітних (податкових) періодів вказуються суми значення рядка 31 декларації за попередній звітний (податковий) період;

4) у рядку 27 вказується сума від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (рядок "Усього, в т.ч.:" графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2));.

Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27;

5) у рядку 28 вказується збільшення/зменшення залишку відємного значення за результатами перевірки контролюючого органу;

6) у рядку 29 вказується сума збільшення/зменшення залишку відємного значення на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок;

7) у рядку 30 вказується сума залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 4 таблиці 2 (Д2) (додаток 2));

8) у рядку 31 вказується сума непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 26 - рядок 27 + рядок 28 (+ чи -) + рядок 29 (+ чи -) - рядок 30).

Значення рядка 31 декларації переноситься до рядка 26 наступного звітного (податкового) періоду;

9) при заповненні рядків 26 - 31 обовязковим є подання (Д2) (додаток 2).

З аналізу наведених норм слідує, що непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі Кодекс), та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року (далі залишки відємного значення) обліковувались платниками податку у додатку 2 до податкової декларації з ПДВ (починаючи з лютого 2015 року) до повного їх погашення.

Такі суми залишків відємного значення відображалися у графах 2-5 таблиці 1 додатка 2 до декларації (в залежності від напряму декларування відємного значення).

Суд зазначає, що повне погашення грошового зобовязання з податку на додану вартість за 09.04.2015 року по уточнюючому розрахунку позивач здійснив за рахунок декларування відємного значення 18.04.2015 року, що відображено у декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (№ від 18.04.2015 року).

ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» платіжними дорученнями №5902 від 29.05.2015 року на суму 20000000 грн., №5911 від 29.05.2015 року на суму 10000000грн., №5912 від 29.05.2015 року на суму 28834000 грн. здійснило сплату суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за квітень 2015 рік у сумі 58833236 грн.

Сплата грошового зобовязання з податку на додану вартість 29.05.2015 року у сумі 58833236 грн. була частково зарахована податковим органом в погашення податкового боргу та сплату поточного грошового зобовязання по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями, викладеними позивачем в позовній заяві, та не спростовані представниками сторін під час судового розгляду даної справи.

Пунктом 126.1 статті 126 Кодексу передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу (у редакції, яка діяла до 01.09.2015 року) пеня нараховується на суму податкового боргу після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Кодексу грошове зобов'язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Таким чином, відповідно до зазначених норм Кодексу пеня та штрафні санкції нараховуються на податковий борг, яким є сума коштів, яку платник мав сплатити, але не сплатив своєчасно до відповідного бюджету як податок, що визначений в порядку та строки, встановлені Кодексом.

Позивач в обґрунтування своєї правової позиції посилається на те, що у звязку з впровадженням з 01.02.2015 року системи електронного адміністрування ПДВ, суми ПДВ повинні були сплачуватись до бюджету через спеціальні електронні рахунки, відкриті в органах казначейської служби. Проте, у звязку з відсутністю механізму зарахування сум переплати ПДВ в рахунок погашення нових податкових зобовязань з ПДВ податковим органом не було відображено проведення відповідного зарахування. Позивач вказує на те, що не міг цього знати в звязку з технічними роботами з налагодження функціонування нового механізму електронного адміністрування податку на додану вартість. Про те, що погашення податкового зобовязання з ПДВ у сумі 16609880,00грн. за рахунок існуючої переплати, призначеної до бюджетного відшкодування, контролюючий орган не зарахував та не має наміру його проводити позивач, як він зазначає, не був повідомлений офіційно через жодні можливі засоби, тобто не отримував відповідного листа чи повідомлення за допомогою електронних засобів на електронну поштову скриньку чи будь-яким іншим чином.

Натомість суд критично оцінює зазначені твердження, оскільки вони є необєктивними. Посилання позивача на необізнаність обставин заповнення податкової звітності з ПДВ у звязку з запровадженням системи електронного адміністрування податку через проведення технічного налагодження функціонування нового механізму не може слугувати підставою для звільнення його від відповідальності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Позивач вказує на те, що при поданні податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року ним були вчинені дії, спрямовані на сплату власного грошового зобовязання, в тому числі і за рахунок коштів бюджетного відшкодування, проте, внаслідок того, що контролюючим органом відповідне зарахування не було проведено і попри це бюджетне відшкодування на рахунок позивача так і не надійшло, позивач вимушений був подати уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Натомість суд вважає за необхідне зазначити, що позивач при поданні уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ за лютий 2015 року самостійно усунув помилки, допущені ним при поданні податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року, внаслідок чого суд не вбачає протиправності в діях податкового органу щодо нарахування ПрАТ «Донецксталь» - металургійний завод» штрафів за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобовязань з ПДВ згідно зазначеного уточнюючого розрахунку за лютий 2015 року.

Будь-яких інших підстав в обґрунтування своєї правової позиції позивачем не наведено, інших доказів в підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог до суду не надано, як і не зазначено про їх існування, у звязку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість нарахування Приватному акціонерному товариству «Донецьксталь» - металургійний завод» штрафів у розмірі 2132634,00грн. та 9303,70грн.

Водночас, щодо висновків відповідача про наявність станом на кінець 30.05.2015 року суми залишку несплаченого узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 259740грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Не є спірними обставинами між сторонами те, що вказана сума податкового зобовязання була погашена позивачем 02.06.2015 року.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Згідно положень пп.129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

З аналізу наведених норм слідує, що законодавець не звільняє платника податків від обов'язку сплатити суму основного зобов'язання або податкового боргу, а лише звільняє від відповідальності за порушення строків зарахування такого зобов'язання або боргу до бюджетів або державних цільових фондів.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 29.09.2014 року у справі №810/5307/13-а, в ухвалі від 16.02.2016 року у справі № 820/18291/14.

Граничним терміном сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість від 20.05.2015 № є 30.05.2015 року. Так, 30 травня у 2015 році випало на суботу вихідний день.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», відповідно до статті 73 КЗпП у 2015 році на підприємствах, в установах, організаціях робота не проводиться у такі святкові і неробочі дні:

31 травня Трійця.

Згідно з частиною третьою статті 67 КЗпП, у разі коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. Тому за графіком пятиденного робочого тижня з вихідними днями у суботу та неділю у 2015 році вихідний день у неділю 31 травня має бути перенесений на понеділок 1 червня.

За таких обставин, першим робочим днем після вихідного 30.05.2015 року є 02.06.2015 року. Таким чином, підприємство позивача було позбавлене можливості сплатити суму узгодженого податкового зобовязання 30.05.2015 року в звязку з тим, що субота не є операційним днем у банках України, а сплата такого зобовязання здійснюється саме через банківську систему України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно нарахував податковим повідомленням-рішенням від 15.03.2017 року № Приватному акціонерному товариству «Донецьксталь» - металургійний завод» штрафу у розмірі 25974,02грн., у звязку з чим зазначене податкове повідомлення-рішення підлягає частковому скасуванню на вказану суму.

Крім того, слід зазначити, що посилання позивача на приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким визначено ряд тимчасових заходів для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, як на підставу звільнення позивача від відповідальності за неналежне виконання відповідного зобовязання, є необґрунтованими, оскільки даний закон регламентує обставини звільнення платника податків від відповідальності за неналежне виконання своїх зобовязань з окремих видів податків і зорів, як то земельний податок та збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тоді як звільнення платника податку на додану вартість від відповідальності за неналежне виконання своїх обовязків зазначений закон не передбачає.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (; 85300, Донецька обл, м. Покровськ, вул. Торгівельна, 106А) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (; 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 15.03.2017 року № та № задовольнити частково.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.03.2017 року № в частині нарахування Приватному акціонерному товариству «Донецьксталь» - металургійний завод» штрафу у розмірі 25974,02грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (за рахунок бюджетних асигнувань) (; 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (; 85300, Донецька обл, м. Покровськ, вул. Торгівельна, 106А) судовий збір у розмірі 390 (триста девяносто) грн. 22 коп.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 18 грудня 2017 року.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч.ч. 4, 5, 6 ст. 250 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.