Справа № 825/1711/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1711/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисяча Нора" до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лисяча Нора" (далі ТОВ «Лисяча Нора») 30.10.2017 звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (далі ДЕІ у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 15.08.2017 № 24/06.

Позовні вимоги мотивує тим, що товариством було видано наказ, яким встановлено в натурі вказівні знаки встановленого зразка і погоджено з землекористувачами та землевласниками території відтворювальних ділянок мисливського господарства ТОВ «Лисяча нора». Враховуючи наведене, вважає, що ним були вчинені дії направлені на виділ відтворювальних ділянок на території мисливського господарства, однак вказане було проігноровано перевіряючими. Також, зазначив, що положення ст. 29 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» не встановлюють строк, протягом якого користувач угідь повинен створити єгерську службу. Наразі ним здійснюються дії, направлені на доукомплектування єгерської служби.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що виданий відповідачем припис не відповідає вимогам норм чинного законодавства, порушує його права та інтереси.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що мисливські угіддя позивача поділено на експлуатаційні і відтворювальну частини; відтворювальна частина складається з двох відтворювальних ділянок № № 1,2. В свою чергу, відтворювальні ділянки визначено згідно з наказом позивача від 11.04.2017 № 47, у якому: площу угідь під ділянками не вказано; перелік лісових кварталів, урочищ, водойм тощо, які входять до складу відтворювальної ділянки, детальний опис меж, види або групи видів мисливських тварин, для відтворення яких виділили ділянку, не зазначено; режим охорони мисливських тварин на території відтворювальної ділянки не визначено; виділення відтворювальних ділянок не погоджено всіма власниками (користувачами) земельних угідь, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Також, зазначив, що відповідно до договору про умови ведення мисливського господарства від 12.09.2009, укладеного між Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства і позивачем (у редакції згідно з додатком від 27.04.2011), обовязком товариства є створення єгерської служби до 27.04.2012. Однак, на момент перевірки посада єгеря по єгерському обходу № 2 площею 4,71 тис. га вакантна.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що припис державного інспектора з ОНПС Чернігівської області від 15.08.2017 № 24/06, виданий для усунення порушень природоохоронного законодавства, є правомірним.

Ухвалою суду від 16.11.2017 за обґрунтованим клопотанням представників позивача провадження по справі було зупинено до 11.12.2017 до 10:00 год.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено, враховуючи таке.

ТОВ «Лисяча нора» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.08.2008 внесено відповідний запис. Основним видом господарської діяльності позивача є 01.70 Мисливство, відловлювання тварин і надання повязаних із ними послуг (а.с. 26-31).

Згідно з рішенням Чернігівської обласної ради від 11.09.2009 «Про надання у користування мисливських угідь ТОВ «Лисяча нора»», мисливські угіддя на території Чернігівського і Козелецького районів Чернігівської області загальною площею 41,8 тис га надано позивачу в користування строком на 25 років. Також, товариством з Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства 12.10.2009 укладено договір про умови ведення мисливського господарства, що не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні.

ОСОБА_3 встановлено, що в період із 09.08.2017 по 15.08.2017, відповідно до наказу від 10.07.2017 № 418, направлення на перевірку від 10.07.2017 № 418, посадовими особами ДЕІ у Чернігівській області було проведено планову перевірку ТОВ «Лисяча нора» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо ведення мисливського господарства та полювання.

За результатами перевірки складено акт від 18.08.2017 № 06-07/2139 (а.с. 8-20), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог Закону України «Про мисливське господарство та полювання», Порядку визначення територій для охорони та відтворення мисливських тварин (відтворювальних ділянок), затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 22.01.2004 № 4, а саме:

- посада єгеря по єгерському обходу № 2 вакантна;

- наказом товариства від 11.04.2011 № 47 визначено відтворювальні ділянки, проте у наказі площа угідь під ділянки не зазначена, перелік лісових кварталів, урочищ, водойм тощо, які входять до складу відтворювальної ділянки, детальний опис меж, види або групи видів мисливських тварин, для відтворення яких виділили ділянку, не зазначено; режим охорони мисливських тварин на території відтворювальної ділянки не визначено; виділення відтворювальних ділянок не погоджено всіма власниками (користувачами) земельних угідь.

Перевірку проведено з відома заступника директора ТОВ «Лисяча нора» ОСОБА_3, пояснення, зауваження або заперечення да акту перевірки відсутні.

У звязку із наведеним, відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та, в тому числі, Положення про ДЕІ у Чернігівській області, затвердженого наказом Голови ДЕІ України, винесено ТОВ «Лисяча нора» припис від 15.08.2017 № 24/06, яким, зокрема, приписано позивачу: оформити виділення відтворювальних ділянок відповідно до встановлених вимог (до 04.11.2018); закрити вакансію єгеря по єгерському обходу № 2 (до 04.11.2017) (а.с. 21-23).

Вважаючи вищевказаний припис протиправним, ТОВ «Лисяча нора» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 25.06.1991 № 1264-ХІІ «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі Закон № 1264-ХІІ) завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Особливій державній охороні підлягають території та об'єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об'єкти, визначені відповідно до законодавства України (стаття 5 Закону № 1264-ХІІ).

Для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів утворюється Державна екологічна інспекція України, яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (пункт 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 454/2011), та здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи, зокрема, в областях (пункт 7 вказаного Положення).

Тобто, ДЕІ у Чернігівській області уповноважена на здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877) заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно із частиною першою ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує Закон України від 22.02.2000 № 1478-ІІІ «Про мисливське господарство та полювання» (далі Закон № 1478-ІІІ).

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що користувачі мисливських угідь спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь.

Ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь (ст. 21 Закону № 1478-ІІІ).

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону № 1487-ІІІ з метою охорони та відтворення мисливських тварин користувачі в межах своїх мисливських угідь виділяють не менш як 20 відсотків площі угідь, на яких полювання забороняється. Порядок визначення територій для цієї мети встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1478-ІІІ користувачі мисливських угідь забезпечують їх упорядкування протягом двох років з дня надання таких угідь у користування.

Статтею 29 Закону № 1478-ІІІ передбачено обовязок користувачів угідь, з метою охорони мисливських угідь, створювати єгерську службу з розрахунку не менш як один єгер на п'ять тисяч гектарів лісових або десять тисяч гектарів польових чи водно-болотних мисливських угідь.

ОСОБА_3 встановлено, що за результатами проведеної перевірки посадовими особами ДЕІ у Чернігівській області було виявлено порушення ТОВ «Лисяча нора» вимог Закону України «Про мисливське господарство та полювання», Прядку визначення територій для охорони та відтворення мисливських тварин (відтворювальних ділянок), затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 22.01.2004 № 4, а саме:

- посада єгеря по єгерському обходу № 2 вакантна;

- наказом товариства від 11.04.2011 № 47 визначено відтворювальні ділянки, проте у наказі площа угідь під ділянки не зазначена, перелік лісових кварталів, урочищ, водойм тощо, які входять до складу відтворювальної ділянки, детальний опис меж, види або групи видів мисливських тварин, для відтворення яких виділили ділянку, не зазначено; режим охорони мисливських тварин на території відтворювальної ділянки не визначено; виділення відтворювальних ділянок не погоджено всіма власниками (користувачами) земельних угідь.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не заперечує відсутність на ТОВ «Лисяча нора» єгеря по єгерському обходу № 2, однак зазначає, що вимогами Закону № 1487-ІІІ не встановлено строк, протягом якого користувач угідь повинен створити єгерську службу.

Однак, вказані доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Статтею 21 Закону № 1478-ІІІ передбачено, що умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь.

При перевірці відповідачем було встановлено та не спростовано представником позивача в судовому засіданні, що 12.09.2009 між ТОВ «Лисяча нора» та Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства було укладено договір про умови ведення мисливського господарства (у редакції згідно з додатком від 24.04.2011), умовами якого на товариство покладено обовязок до 27.04.2012 створити єгерську службу.

Тобто, наявність вакантної посади єгеря по єгерському обходу № 2 ТОВ «Лисяча нора» порушує не лише вимоги вищевказаного Закону № 1487-ІІІ, а і умови договору, укладеного із Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Суд звертає увагу, що у звязку із допущенням позивачем зазначеного порушення майже на 5-ти тис. га мисливських угідь ТОВ «Лисяча нора» не підтримується належний стан біотехнічних споруд, не проводяться їх поточні ремонти і дезінфекція; не проводиться заготівля, обмін та викладку кормів для диких тварин; не підвищується кормова база і ремізність мисливських угідь; не знищуються хижі та шкідливі тварини; не охороняються мисливські угіддя від браконьєрів; не здійснюється облік добутої дичини; не виявляються випадки захворювання тварин та погіршення стану середовища перебування мисливських тварин; не відслідковується виникнення загроз знищення та загибелі тварин; не здійснюються заходи щодо профілактики і боротьби із захворюваннями; не розяснюються мисливцям і місцевому населенню питання мисливського господарства, що, відповідно до затвердженої 09.07.2010 директором товариства Посадової інструкції єгеря, є обовязком останнього.

Суд звергає увагу, що представником позивача не було надано жодних належних та допустимих доказів, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, що ТОВ «Лисяча нора» вживало всі можливі заходи для пошуку особи на вакантну посаду єгеря по єгерському обходу № 2.

Також, позивач зазначив, що наказом ТОВ «Лисяча нора» від 11.04.2011 № 47 було належним чином оформлено території відтворювальних ділянок мисливського господарства, однак, вказані доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Єдині для всіх користувачів мисливських угідь вимоги, які необхідно враховувати при визначенні територій для відтворювальних ділянок визначає Порядок визначення територій для охорони та відтворення мисливських тварин (відтворювальних ділянок), затверджений наказом Державного комітету лісового господарства України від 22.01.2004 № 4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.02.2004 за № 158/8757 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.3 Розділу І Порядку відтворювальна ділянка це частини території мисливських угідь, що визначаються користувачем з метою забезпечення охорони та відтворення мисливських тварин.

Розділом ІІІ Порядку передбачено, що визначення відтворювальних ділянок погоджується з власником або користувачем земельної ділянки та оформляється наказом користувача мисливських угідь, у якому вказуються площа угідь, що виділяється з цією метою, з переліком кварталів, урочищ, водойм тощо, що входять до складу відтворювальної ділянки, детальним описом її меж, видом або групою видів мисливських тварин, для відтворення яких виділяється ділянка, визначається режим охорони мисливських тварин на цій території.

Відмежування територій відтворювальних ділянок проводиться межовими попереджувальними знаками.

В свою чергу, судом встановлено, що наказом ТОВ «Лисяча нора» від 11.04.2011 № 47 визначено відтворювальні ділянки. Проте, у вказаному наказі товариством не зазначено площу угідь під відтворювальними ділянками, перелік лісових кварталів, урочищ, водойм тощо, які входять до складу відтворювальної ділянки, детальний опис меж, види або групи видів мисливських тварин, для відтворення яких виділили ділянку, не зазначено; не визначено режим охорони мисливських тварин.

Крім того, визначення відтворювальних ділянок погоджено Надинівською, Красилівською, Підліснянською, Вовчиківською сільськими радами Козелецького району, ДАСП «Козелецьрайагролісгосп», ДП «Остерське лісове господарство», ДП «Чернігівський військовий лісгосп», однак, не погоджено іншими власниками (користувачами) земельних угідь. Деякі межові знаки потребують відновлення.

Зазначені обставини не спростовані представником позивача в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами представника відповідача, що ТОВ «Лисяча нора» здійснено виділення відтворювальних ділянок з порушенням вищевказаних вимог нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1478-ІІІ, користувачі мисливських угідь, в тому числі, зобов'язані: виконувати біотехнічні заходи, виділяти мисливські угіддя для охорони і відтворення мисливських тварин, визначати пропускну спроможність мисливських угідь та забезпечувати їх упорядкування; здійснювати охорону державного мисливського фонду, створювати єгерську службу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 39 Закону № 1478-ІІІ передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, відповідно до законодавства мають право давати обов'язкові до виконання вказівки (приписи) про усунення порушень вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевстановлені обставини, справи суд вважає, що посадовими особами ДЕІ у Чернігівській області обґрунтовано, в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України винесено ТОВ «Лисяча нора» припис від 15.08.2017 № 24/06, яким приписано у встановлений термін усунути виявлені під час перевірки порушення вимог природоохоронного законодавства щодо ведення мисливського господарства та полювання, а тому в задоволенні позовних вимог товариству слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна

Рішення суду складене в повному обсязі 26 грудня 2017 року.