Справа № 802/2244/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 грудня 2017 р. Справа № 802/2244/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СХК"Вінницька промислова група"

до: Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» (ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», товариство, позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (ГУ ДФС у Вінницькій області, податковий орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу «Про продовження термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 3938 від 22.11.2017 р. та визнання нечинним наказу №2112 від 10.08.2017 р.

На обґрунтування позову зазначено, що підставою для прийняття наказу №2112 від 10.08.2017 р. стала ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 1.08.2017р., якою визначено підстави та строки проведення перевірки. Згідно вказаного судового рішення встановлено термін проведення перевірки товариства протягом 15 робочих днів, починаючи з 11.08.2017 р. Таким чином, як вказує позивач, термін проведення перевірки закінчився 1.09.2017 р. і є виключним, оскільки будь-які строки встановлені слідчим суддею або судом відповідно до положень статті 114 КПК України, не можуть перевищувати меж граничного строку передбаченого цим Кодексом та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Оскільки термін визначений в ухвалі суду від 1.08.2017 р. закінчився та не був продовжений судом, на думку позивача, жодних правових підстав у податкового органу для прийняття наказу № 3938 від 22.11.2017 р., яким продовжено термін проведення перевірки, не було, а отже такий є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, у звязку із припиненням дії наказу № 2112 від 10.08.2017 р., слід визнати його нечинним.

Таким чином, вважаючи, що наказ №2112 від 10.08.2017 р. припинив свою дію, а наказ № 3938 від 22.11.2017 р. є протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду про визнання першого - нечинним, а другого таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача просив відмовити у задоволені позову з підстав, наведених у письмових запереченнях, у яких зазначено про наступне.

10.08.2017 р. на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 1.08.2017 р. податковим органом видано наказ № 2112 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» терміном 10 днів.

Проте, у звязку із встановленням фактів, які свідчать про необхідність перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства, визначених наказом № 2112 від 10.08.2017 р., а саме, у звязку із повідомленням про втрату документів, ГУ ДФС у Вінницькій області видало наказ № 2128 від 16.08.2017 р. про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 16.08.2017 р. до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків визначених статтею 44 ПК України, а саме, 90 днів. Після збігу цього строку перевірка проводилась далі у межах строку визначених наказом № 2112 від 10.08.2017 р.

Відповідно до положень статті 78 ПК України, продовження строків проведення перевірок можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів, що передбачено статтею 82 ПК України. Відтак, керуючись цією нормою та у звязку із ненаданням до перевірки товариством первинних бухгалтерських, статутних та дозвільних документів, договорів, інших документів у повному обсязі, податковим органом видано наказ № 3938 від 22.11.2017 р. про продовження термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 23.11.2017 р. тривалістю 5 робочих днів, що відповідає строку, визначеному в ухвалі суду.

За таких обставин, представник податкового органу вважає, що при прийняті оскаржуваних рішень, субєкт владних повноважень діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

У звязку із необхідністю витребування додаткових доказів, суд протокольною ухвалою від 13.12.2017 р. в судовому засіданні оголосив перерву до 21.12.2017 р.

21.12.2017 р., розглянувши матеріали справи, вислухавши думку представників сторін, суд встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 1.08.2017 р. по справі № 127/16002/17 прийнято рішення про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обовязкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, проведеними з наступними підприємствами: ТОВ «Ріко-Імпорт», ТОВ «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог, ПП «Сімаргл», ТОВ «Дажбог», ПП «Крамина», ТОВ «Вертоград», ТОВ «Маєстат», ТОВ «Зміч», ТОВ «Дрим», ТОВ «Брасс ЛТД», ТОВ «Баред», ТОВ «РПТ», ТОВ «Сквоч», ТОВ «Недор», ТОВ «Штоль», ТОВ «Чарпа», ТОВ «Райвел Рітел», ТОВ «Гресс», ТОВ «Кролл плюс».

Проведення перевірки доручено працівникам ГУ ДФС у Вінницькій області та встановлено строк проведення перевірки протягом 15 робочих днів, починаючи з 10.08.2017 р.

На виконання вказаного судового рішення податковим органом видано наказ №2112 від 10.08.2017 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обовязкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 1.01.2014 р. по 31.12.2015 р., проведеними з наступними підприємствами: ТОВ «Ріко-Імпорт», ТОВ «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог», ПП «Сімаргл», ТОВ «Дажбог», ПП «Крамина», ТОВ «Вертоград», ТОВ «Маєстат», ТОВ «Зміч», ТОВ «Дрим», ТОВ «Брасс ЛТД», ТОВ «Баред», ТОВ «РПТ», ТОВ «Сквоч», ТОВ «Недор», ТОВ «Штоль», ТОВ «Чарпа», ТОВ «Райвел Рітел», ТОВ «Грес», ТОВ «Кролл плюс» з 11 серпня 2017 року тривалістю 10 робочих днів, що відповідає приписам податкового законодавства.

Так, порядок проведення документальних позапланових перевірок врегульований статтею 78 ПК України, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 якої, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ним відповідно до закону.

Отже, за наявності відповідного рішення суду у податкового органу були наявні правові підстави для прийняття наказу № 2112 від 10.08.2017 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група».

Окрім того, вирішуючи спір в частині оскарження наказу №2112 від 10.08.2017 р. суд вважає за необхідне вказати, що такий спосіб захисту як вимога про визнання нечинним рішення (наказу), який випливає із статті 245 КАС України, може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів.

Так, згідно визначення, наведеного в пункту 1.4 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 р. за № 381/10661, нормативно-правовий акт це офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування

Водночас, за загальним правилом, правовий акт індивідуальної дії це виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообовязкових правил поведінки та стосується прав і обовязків чітко визначеного субєкта (субєктів), якому він адресований.

Отже наказ про призначення перевірки є актом індивідуальної дії, адже стосується прав і обовязків конкретного субєкта, якому він адресований.

Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акту визнання його нечинним.

Така позиція викладена у абз. 8 п. 10.2 Постанови Пленуму ВАСУ «Про судове рішення в адміністративній справі № 7 від 20.07.2013 р.

Лише за таких обставин, наказ, як акт індивідуальної дії, не може бути визнаний судом нечинним.

Разом з цим, суд акцентує увагу на тому, що у досліджуваному випадку за наслідком визнання акту неправомірним або незаконним/протиправним суд може визнати такий акт нечинним або його скасувати.

Однак, при розгляді даної справи, судом не встановлено, що при прийнятті оскаржуваного наказу за № 2112 від 10.08.2017 р. субєкт владних повноважень діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Навпаки, судом констатується, що наказ прийнято за наявності на це правових підстав, про що зазначалось вище. Окрім того, аналізує мий акт індивідуальної дії вичерпав свою дію щодо термінів (періоду) проведення перевірки.

За наведених обставин, відсутні підстави для визнання наказу № 2112 від 10.08.2015 р. нечинним.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 3938 від 22.11.2017 р., суд керується та виходить з наступного.

Строки проведення виїзних документальних перевірок врегульовані виключно податковим законодавством, а саме, статтею 82 ПК України.

Так, згідно пункту 82.2. статті 82 ПК України, тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

При цьому, за змістом цієї ж норми, продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (в т.р. у випадку призначення перевірки на підставі рішення суду), можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Судом встановлено, що позивач відноситься до «інших платників» у розумінні процитованих норм, а тому загальна тривалість перевірки не повинна була перевищувати 10 днів, що і визначено у наказі № 2112 від 10.08.2017 р.

Водночас, суд акцентує увагу, що податкове законодавство встановило право саме контролюючого органу приймати рішення про продовження строків проведення перевірок, за наявності на те підстав, що і вчинено відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу № 3938 від 22.11.2017 р.

У звязку з чим окремого окреслення потребують доводи сторони позивача, які полягають у тому, що рішення про продовження строків проведення перевірки має прийматись саме судом, який приймав рішення про проведення перевірки, як то передбачено статтею 114 КПК України.

Так, відповідно до положень частин першої, другої статті 114 КПК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), на які посилається сторона позивача, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Аналізуючи процитовану статтю, суд акцентує увагу на тому, що вона стосується саме розумних строків проведення досудового розслідування прокурором та судового провадження у кримінальній справі - судом, що не можна ототожнювати з проведенням перевірки контролюючого органу, порядок та строки проведення якої регулюються податковим кодексом.

Відтак, стаття 114 КПК України встановлює саме для прокурора та суду обов'язок у разі зменшення ними граничних строків визначати такі строки провадження, щоб вони були достатніми для вчинення представниками сторін саме процесуальних дій, а представниками сторони обвинувачення і суду - ще й прийняття процесуальних рішень, і водночас не були такими, що обмежують реалізацію представниками сторони захисту їхніх прав та законних інтересів у відповідному кримінальному проваджені.

В розумінні частини першої статті 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобовязані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Разом з тим, проведення перевірки контролюючим органом не є процесуальними діями, а прийняття відповідних наказів у рамках проведення таких перевірок не є прийняттям процесуальних рішень, що вчиняються/приймаються учасниками кримінального провадження.

За таких обставин, судом не беруться до уваги пояснення представників позивача, що за відсутності судового рішення про продовження строків проведення перевірки, відсутні правові підстави її продовжувати й у податкового органу.

Окремо оцінюючи доводи сторін щодо своєчасності прийняття наказу № 3938 від 122.11.2017 р., суд зазначає про наступне.

Встановлено, що судовим рішення визначено 15 робочих днів для проведення перевірки, що узгоджується зі строками встановленими ст. 82 ПК України для проведення відповідної перевірки та її продовження, про що зазначалось вище.

Відтак, виконуючи рішення суду податковим органом прийнято наказ № 2112 від 10.08.2016 р. про проведення перевірки тривалістю 10 днів, обчислення яких починається з 11.08.2017 р.

Однак, фактично перевірка проводилась з 11.08.2017 р. до 15.08.2017 р. (тобто 3 робочі дні), оскільки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» своїми листами за № 236, №237 від 15.08.2017 р., в порядку ст. 44 ПК України повідомило інспектора, що оригінали документів фінансово - господарської діяльності та бухгалтерські документи викрадено. Вказані обставини зафіксовані й у акті про неможливість проведення документальної позапланової перевірки №291/14/33623350 від 15.08.2017, яким, крім іншого, посадовим особам товариства розяснено положення пункту 44.5 ст. 44 ПК України, відповідно до яких, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

При цьому, цією ж нормою встановлено, що у разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Враховуючи положення процитованої норми, наказом ГУ ДФС у Вінницькій області №2128 від 16.08.2017 р. перенесено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податків, зборів та обовязкових платежів в результаті проведення фінансових операцій за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, проведеними з наступними підприємствами: ТОВ «Ріко-Імпорт», ТОВ «Ріко-Інвест», ПП «Стрибог, ПП «Сімаргл», ТОВ «Дажбог», ПП «Крамина», ТОВ «Вертоград», ТОВ «Маєстат», ТОВ «Зміч», ТОВ «Дрим», ТОВ «Брасс ЛТД», ТОВ «Баред», ТОВ «РПТ», ТОВ «Сквоч», ТОВ «Недор», ТОВ «Штоль», ТОВ «Чарпа», ТОВ «Райвел Рітел», ТОВ «Гресс», ТОВ «Кролл плюс» до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків визначених п. 44.5 ст. 44 ПК України, тобто в межах 90 к. днів.

Суд зазначає, що 90 к. днів збігло 14.11.2017 р., у звязку з чим, інспектори вийшли на перевірку, однак, за відсутності посадових осіб (директор у відряджені, бухгалтер на лікарняному) у цей день перевірка не проводилась. Вказані обставини зафіксовані у акті № 438/1404/33623350 від 14.11.2017 р.

Аналогічні за змістом акти було складено 15.11.2017 р., 16.11.2017 р., 17.11.2017 р., 20.11.2017 р., за №446/1414/3362335, №450/1414/3362335, №451/1414/3362335, № 465/1414/3362335 відповідно, у яких також зафіксовано про вручення юристу під підпис листа з проханням в термін 10 годин надати всі первинні документи, які повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством по взаємовідносинах із вищезазначеними контрагентами.

У звязку із збігом десятиденного строку визначеного наказом № 2112 від 10.08.2017 р. та ненаданням необхідних для проведення перевірки первинних бухгалтерських, статутних та дозвільних документів, договорів, інших документів у повному обсязі., уповноваженою особою контролюючого органу винесено наказ № 3938 від 22.11.2017 р. про продовження термінів проведення перевірки тривалістю 5 робочих днів, що відповідає приписам пункту 82. 2 статті 82 ПК України.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень субєкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а відтак, в задоволені позову слід відмовити.

Враховуючи, відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відсутні підстави й для відшкодування судового збору стороні позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна