Справа № 814/2421/17
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 р. № 814/2421/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54046, адреса для листування: пр-т. Корабелів, 13, кв. 46, м. Миколаїв, 54052
до відповідача:Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, пр. Героїв Сталінграду, 1-А, м. Миколаїв, 54025
про:визнання протиправним та скасування наказу від 26.10.2017 №08-ДС; визнання протиправним та скасування наказу від 31.10.2017 № 175-К; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (надалі Управління або відповідач) від 26.10.2017 № 08-ДС «Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно ОСОБА_1В.»;

визнати протиправним та скасувати наказ Управління від 31.10.2017 № 175-К «Про звільнення ОСОБА_1В.»;

поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Миколаївський рибоохоронний патруль» Управління з 31.10.2017;

стягнути з Управління середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.10.2017 до дня поновлення на роботі та кошти, що були утримані із заробітної плати ОСОБА_1 за 25, 26, 27 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав на невідповідність наказів вимогам Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (надалі Закон); на фальсифікацією посадовими особами Управління тексту наказу про звільнення; на недотримання відповідачем процедури дисциплінарного провадження; на зазначення відповідачем недостовірних відомостей у документах, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; на наявність у керівника Управління особистої зацікавленості у звільненні позивача (арк. спр. 49-54). Крім того, за твердженнями позивача, відповідач порушив вимоги Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП), ОСОБА_2 проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950 (надалі ОСОБА_2 № 950), Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58.

Управління подало письмові заперечення проти адміністративного позову (арк. спр. 108-109), в яких просило відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в звязку з пропуском позивачем строку оскарження рішення про застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Наказом Управління від 30.12.2016 № 18-К ОСОБА_1 було призначено на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, з випробувальним терміном 6 місяців (арк. спр. 11-12). Оскільки після закінчення строку випробування ОСОБА_1 не було ознайомлено з наказом про його звільнення, відповідно до частини сьомої статті 35 Закону, позивач вважався таким, що пройшов випробування.

У відповідності до наказу Управління від 25.09.2017 № 114 були встановлені межі рибоохоронних районів та рибоохоронних дільниць Управління (арк. спр. 20-21).

Згідно з наказом Управління від 23.10.2017 № 138 «Про закріплення інспекторського складу за рибоохоронними районами і дільницями та забезпечення ротації», ОСОБА_1 був призначений відповідальним за проведення рибоохоронної роботи на Новобузькій рибоохоронній дільниці (Східний рибоохоронний район, відповідальним за який тим же наказом був призначений провідний державний інспектор Сологуб А.Г.).

Відповідно до виданого керівником Управління плану-наказу № 129 на проведення рибоохоронного рейду від 24.10.2017, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в період з 24.10.2017 по 30.10.2017 були зобовязані провести рибоохоронні рейди в межах Новобузької рибоохоронної дільниці та на водоймах, що підконтрольні Миколаївському рибоохоронному патрулю (арк. спр. 27). 30.10.2017 ОСОБА_3 підписав звіт про виконану роботу (зворотній бік плану-наказу), в якому вказав, що ОСОБА_1 приймав участь в рейді.

На вимогу суду відповідач надав матеріали «Дисциплінарної справи № НОМЕР_1 відносно головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» УЖЕЛОВСЬКОГО Віталія Вікторовича» (арк. спр. 91-103).

Судом встановлено, що 26.10.2017 начальником Управління було видано наказ № 141, на підставі якого було ініційовано дисциплінарне провадження та службове розслідування відносно позивача за фактом його відсутності на роботі 25.10.2017. Відповідно до цього наказу, факт відсутності ОСОБА_1 25.10.2017 був підтверджений «доповідною запискою провідного державного інспектора Сологуба А.Г.». В матеріалах дисциплінарної справи № НОМЕР_1 наявний рапорт провідного державного інспектора Сологуба А.Г. від 25.10.2017, згідно з яким ОСОБА_1 25.10.2017 не прибув на автовокзал у м. Новий Буг для продовження проведення рибоохоронного рейду, що був розпочатий ними 24.10.2017 відповідно до плану-наказу № 129 (арк. спр. 94).

Крім вказаних вище документів, в матеріалах дисциплінарної справи № НОМЕР_1 наявні: службова характеристика на ОСОБА_1; рапорт в.о. заступника начальника відділу ОВБ «Миколаївський рибоохоронний патруль» ОСОБА_4 від 25.10.2017 (про відсутність ОСОБА_1 з 09-00 до 18-00 25.10.2017 на Новобузькій рибоохоронній дільниці Східного рибоохоронного району); акт фіксування відсутності 25.10.2017 ОСОБА_1 на роботі (підписаний ОСОБА_4, ОСОБА_3 і громадським інспектором рибоохорони ОСОБА_5В.); адресована Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Управління (надалі Дисциплінарна комісія) інформаційна довідка щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарних проступків за підписом начальника Управління; висновок Дисциплінарної комісії від 26.10.2017; подання Дисциплінарної комісії від 26.10.2017; акт від 26.10.2017 (10-40) фіксування ознайомлення з наказом № 141; акт від 26.10.2017 (17-40) про ознайомлення з наказом № 08-ДС; акт від 30.10.2017 (9-10) про відмову позивача отримати копію наказу № 08-ДС.

На підставі матеріалів дисциплінарного провадження № НОМЕР_1 26.10.2017 начальник Управління видав наказ № 08-ДС «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1В.» (надалі Наказ № 08-ДС, арк. спр. 56). Відповідно до Наказу № 08-ДС, 25.10.2017 ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок прогул державного службовця без поважних причин (пункт 12 частини другої статті 65 Закону), за що йому, відповідно до частини третьої статті 66 Закону, було оголошено догану.

Також на вимогу суду відповідач надав матеріали «Дисциплінарної справи № НОМЕР_2 відносно головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» УЖЕЛОВСЬКОГО Віталія Вікторовича» (арк. спр. 72-90).

Судом встановлено, що 30.10.2017 начальником Управління було видано наказ № 143, на підставі якого було ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивача за фактом його відсутності на роботі 26 та 27 жовтня 2017 року. Відповідно до цього наказу, факт відсутності ОСОБА_1 був підтверджений «рапортами .. ОСОБА_4 … ОСОБА_3 … актами від 26 та 27 жовтня 2017 року …».

Крім вказаних вище документів, в матеріалах дисциплінарної справи № НОМЕР_2 наявний рапорт ОСОБА_3 від 30.10.2017; рапорт ОСОБА_4 від 28.10.2017; доповідна записка громадського інспектора рибоохоронного патруля ОСОБА_5; акт від 26.10.2017 (18-00) фіксування відсутності на роботі; акт від 27.10.2017 (18-00) фіксування відсутності на роботі; службова характеристика на ОСОБА_1; адресована Дисциплінарній комісії інформаційна довідка щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарних проступків за підписом начальника Управління; висновок Дисциплінарної комісії від 31.10.2017; подання Дисциплінарної комісії від 31.10.2017; акт від 30.10.2017 (15-50) фіксування ознайомлення з наказом № 143; акт від 31.10.2017 (9-20) фіксування відмови надати пояснення; акт від 31.10.2017 (10-35) про ознайомлення з наказом № 175-К; акт від 31.10.2017 (10-40) фіксування відмови отримання трудової книжки та повернення службового посвідчення; акт від 31.10.2017 (18-00) фіксування відмови отримання копії наказу № 175-К та трудової книжки.

На підставі матеріалів дисциплінарного провадження № НОМЕР_2 31.10.2017 начальник Управління видав наказ № 175-К «Про звільнення ОСОБА_1В.» (надалі Наказ № 175-К, арк. спр. 68-69). Відповідно до Наказу № 175-К, ОСОБА_1 тричі протягом року (25, 26, 27 жовтня 2017 року) вчинив дисциплінарний проступок прогул державного службовця без поважних причин (пункт 12 частини другої статті 65 Закону), за що до нього, згідно з частиною пятою статті 66 Закону, був застосований винятковий вид дисциплінарного стягнення звільнення з посади державного службовця. У відповідності до пункту 4 частини першої статті 87 Закону, вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, є підставою для припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення.

Суд зауважує, що в наказі № 175-К зазначено, що номер наказу про ініціювання дисциплінарного провадження 142, в той час як в інших матеріалах дисциплінарної справи № 05-ДС 143.

31.10.2017 начальник Управління наказом № 176-К доповнив пункт 1 наказу № 175-К словами «з 31.10.2017 року» (арк. спр. 67).

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Доводи позивача про недотримання відповідачем ОСОБА_2 № 950 суд не оцінює, оскільки, як вказано у пункті 1, дія цього ОСОБА_2 не поширюється на державних службовців, крім випадку, визначеного абзацом пятим цього пункту (з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»).

ОСОБА_2 притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності встановлений главою 2 розділу VIII Закону.

Так, відповідно до частини першої статті 65 Закону, підставою для притягнення державного службовця до відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини першої статті 69 Закону, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії, яке має рекомендаційний характер для субєкта призначення. Субєкт призначення протягом 10 календарних днів зобовязаний прийняти рішення на підставі подання дисциплінарної комісії або надати мотивовану відмову протягом такого строку (частини 10, 11 статті 69 Закону).

Позивач надав лист Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, АРК та м. Севастополі від 15.12.2017 № 345/ТО 03-27 відповідь на його скаргу.

Як вказано у цьому листі (арк. спр. 128-132), «… під час ознайомлення з документами дисциплінарної комісії та матеріалами дисциплінарних справ стосовно … ОСОБА_1 … робочою групою встановлені порушення: норми частини восьмої статті 69 Закону стосовно правомочності засідання дисциплінарної комісії при розгляді дисциплінарного провадження (дисциплінарна справа № НОМЕР_1), також зміни до складу дисциплінарної комісії внесені із порушенням вимог статті 69 Закону України «Про державну службу» та Положення про дисциплінарну комісію управління … дисциплінарною комісією … порушено вимоги статті 67 Закону України щодо не врахування дисциплінарною комісією обставин, що помякшують або обтяжують дисциплінарну відповідальність … в дисциплінарній справі № НОМЕР_1 відсутні документи, які передбачені статтею 73 Закону … Вас не ознайомлювали з матеріалами дисциплінарних справ та не запрошували на засідання … керівництвом управління порушено … норму Закону при звільненні Вас з посади під час перебування на лікарняному …».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що субєкт призначення (начальник Управління) застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани (Наказ № 08-ДС) та дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби (Наказ № 175-К) на підставі подань неправомочної дисциплінарної комісії, неналежним чином оформлених дисциплінарних справ та з порушенням прав ОСОБА_1, що передбачені статтею 74 Закону.

Позивач стверджує, що 25.10.2017 він разом із ОСОБА_3 (старшим рейдової групи), як і передбачалось планом-наказом № 129 на проведення рибоохоронного рейду від 24.10.2017, перебував у рейді у Баштанському та Новобузькому районах Миколаївської області. Як вказано вище, саме рапорт ОСОБА_3 від 25.10.2017 (арк. спр. 94) став підставою для ініціювання дисциплінарного провадження (наказ від 26.10.2017 № 141).

До письмових заперечень проти адміністративного позову представник Управління додав копію доповідної записки ОСОБА_3 від 29.11.2017, що була адресована в.о. начальника Управління. Згідно з цією доповідною запискою, «… рапорти від 30.10.17р. та від 25.10.17р. про відсутність на роботі … ОСОБА_1 … були написані мною за вказівкою та під впливом начальника управління ОСОБА_6 …» (акр. спр. 112). Ця інформація була викладена у заяві про вчинення злочину, яку в.о. начальника Управління 06.12.2017 направив прокурору Миколаївської області і начальнику ГУ НП в Миколаївській області (арк. спр. 111).

При оцінці доказів суд виходить зокрема з їхньої допустимості та достовірності. Так, згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не були членами рейдової групи, суд не приймає до уваги викладені в їхніх рапортах та доповідній записці відомості про прогули ОСОБА_1

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З урахуванням цих положень суд вважає, що наявні в матеріалах дисциплінарних справ численні акти, якими Управління намагалося довести факт належного розгляду дисциплінарних справ і дотримання гарантованих статтею 74 Закону прав ОСОБА_1, не є такими доказами.

Крім того, на думку суду, непрямим доказом того, що твердження відповідача про вчинені позивачем прогули є безпідставними, є факт складення відповідачем «уточнюючого» табелю обліку робочого часу за жовтень 2017 року, в якому, на відміну від первісного табелю, зявилася інформація про неявку позивача 25, 26 та 27 жовтня (арк. спр. 104-105).

Доводи Управління про те, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до адміністративного суду, суд відхиляє як хибні. Дати оскаржуваних наказів 26.10.2017 та 31.10.2017. Відповідно до чинної на момент звернення позивача до суду редакції частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. До суду ОСОБА_1 звернувся 16.11.2017, тобто в межах місячного строку. Посилання відповідача на встановлений частиною другою статті 78 Закону десятиденний строк (після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення) є хибним, оскільки цей строк встановлено для подання скарги до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а не для подання адміністративного позову до суду.

Крім викладеного вище, судом було враховано те, що частиною третьою статті 40 КЗпП встановлена заборона звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону, дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у звязку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до листку непрацездатності Серія АДЖ № 220248 (арк. спр. 18), в період з 31.10.2017 по 03.11.2017 ОСОБА_1 був звільнений від роботи, тобто 31.10.2017 (день звільнення) позивач був тимчасово непрацездатний.

Той факт, що позивач 31.10.2017 об 11 годині знаходився в приміщенні Управління, не спростовує підтверджений допустимим доказом листком непрацездатності факт тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у цей день.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновків про недоведеність відповідачем фактів порушення позивачем службової дисципліни, про невідповідність наказів Управління вимогам Закону та КЗпП, про порушення відповідачем прав позивача, гарантованих статтею 43 Конституції України та передбачених статтею 7 Закону, та про необхідність відповідного поновлення цих прав.

Згідно з частинами першою та другою статті 235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Як зазначено в пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», середній заробіток визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення ОСОБА_2 обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. На вимогу суду Управління надало довідку від 11.12.2017 № 1327 щодо суми середнього заробітку ОСОБА_1 (арк. спр. 107). З урахуванням відомостей, що містяться у цій довідці, судом було визначено суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 31.10.2012 по 27.12.2017 42 робочих дні, сума середнього заробітку 244,93 грн.) 10 042,13 грн.

Крім того, суд визнав обґрунтованими вимоги позивача про нарахування та виплату йому заробітку за 25, 26, 27 жовтня 2017 року. Факт вчинення ОСОБА_1 в ці дні прогулів відповідачем не доведений, відповідно, суми, які були вирахувані із заробітної плати (розрахунковий лист за листопад 2017 року, арк. спр. 137), Управління зобовязано нарахувати та виплатити.

Як вказано у частині пятій статті 235 КЗпП, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Пунктами 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць, а також про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Керуючись статтями 9, 77, 205, 235, 241 - 246, 250, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54046, РНОКПП НОМЕР_3) до Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (пр. Героїв Сталінграду, 1-А, м. Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код 40850821) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області від 26.10.2017 № 08-ДС «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1В.»

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області від 31.10.2017 № 175-К «Про звільнення ОСОБА_1В.».

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області з 31 жовтня 2017 року.

5. Стягнути з Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (пр. Героїв Сталінграду, 1 А, м. Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код 40850821) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54046, РНОКПП НОМЕР_3) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2017 по 27.12.2017 в сумі 4 408,74 грн., без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

6. Стягнути з Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (пр. Героїв Сталінграду, 1 А, м. Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код 40850821) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54046, РНОКПП НОМЕР_3) середню заробітну плату за один місяць в сумі 5 633,39 грн.

7. Зобовязати Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за 25, 26, 27 жовтня 2017 року.

8. Судові витрати по справі відсутні.

9. Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 5 633,39 грн. у межах загальної суми стягнення 10 042,13 грн., а також в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна