Справа № 823/1834/17
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року справа № 823/1834/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Паламаря П.Г.,

суддів: Гайдаш В.А. та Гаращенка В.В.,

за участю секретаря: Дудки Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2А.(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось ПАТ Черкасиобленерго (далі - позивач) з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Черкаській області (далі - відповідач) № 026375 від 07.11.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 здійснено заміну первинного відповідача в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до управління Укртрансбезпеки у Черкаській області про скасування рішення, на - Державну службу України з безпеки на транспорті та у відповідності до ст. 24 КАС України утворено колегію суддів для розгляду справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 19.10.2017 під час перевірки автотранспортного засобу марки МАЗ-54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ПАТ «Черкасиобленерго» були виявлені порушення, на підставі яких 07.11.2017 начальником управління Укртрансбезпеки в Черкаській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн., через відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. Однак, представником наголошено щодо відсутності в його діях порушень ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки при перевірці у водія була в наявності індивідуальна контрольна книжка, передбачена Положенням Міністерства транспорту та зв'язку України № 340. Тобто, представник наголошував, що перевезення відбувалося при існуючих всіх документів, передбачених законодавством, а відповідач своїми діями порушив вимоги Закону України Про автомобільний транспорт. Також представником вказано на те, що законодавством України не передбачено щодо внутрішніх перевезень обовязковості ведення тахокарт водіями при здійсненні перевезень вантажів у внутрішньому сполученні.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив в повному обсязі. В наданому запереченні зазначив, що п. 6.1 Положення Міністерства транспорту та зв'язку України № 340, передбачено обовязковість обладнання автомобілів з повною масою понад 3,5 тон діючими та повіреними тахографами, без альтернативи ведення індивідуальної контрольної книжки. Однак, під час проведення рейдової перевірки у водія автотранспортного засобу марки МАЗ-54329 - ПАТ «Черкасиобленерго» в наявності протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу не було, а тому правомірно було складено акт та винесено спірну постанову. Крім того, представник зауважив, що надана індивідуальна контрольна книжка, не відповідає формі, яка встановлена Положенням № 340.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

ПАТ «Черкасиобленерго» зареєстроване 24.03.1999, ідентифікаційний код 22800735 за видом діяльності, зокрема КВЕД 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» та основний КВЕД 35.13 «розподілення електроенергії», місцезнаходження: 18002, Черкаська область, Черкаський район, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію т/з САК 272965, автомобіль марки МАЗ-54329 «сідловий тягач-Е», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, повна маса 14825 - належить ПАТ «Черкасиобленерго.

Згідно з дорожнім листом № 064056, вантажний автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 (посвідчення водія РКА № 220177) 19.10.2017 здійснював перевезення:

- Чкалова-Ватутіно (1,25 км., 1 рейс перевезено 4 тон);

- Черкаси-Звенигородка-Христинівка (230 км., 1 рейс- перевезено 5 тон);

- Христинівка Маньківка Черкаси (300 км., 1 рейс перевезено 7 тон);

- Ватутіно Черкаси.

19.10.2017 о 12 год. 12 хв. на 41 км. автодороги Р-16, працівниками управління Укртрансінспекції у Черкаській області (на підставі направлення від 17.10.2017 № 029106 на проведення рейдової перевірки) під час проведення перевірки автотранспортного засобу марки МАЗ-54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3 і який належить ПАТ «Черкасиобленерго», що здійснював перевезення «опор», виявлено відсутність оформлених документів, перелік яких визначено ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу та товаро-транспортної накладної на вантаж, чим порушено вимоги Закону та наказу № 340 від 07.06.2010.

Дане порушення зафіксоване актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.10.2017.

07.11.2017 управлінням Укртрансінспекції у Черкаській області постановою №026375 «Про застосування адміністративно-горсподарського штрафу» накладено на ПАТ «Черкасиобленерго» на підставі ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» штраф в розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою управління Укртрансінспекції у Черкаській області представник позивача оскаржив її до суду.

Окрім того, з наданої до суду індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_3 на транспортний засіб МАЗ-54329, вбачається, що водій перебував на зміні 19.10.2017 з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., зі зміним періодом керування в 3 год. та перерви 2 год.

При цьому, суд зазначає, що значення індивідуальної контрольної книжки не збігаються з дорожнім листом № 064056, а саме початок і закінчення зміни водія.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 №. 2344-III (далі-Закон №. 2344-III ).

Відповідно до ст. 6 Закону №. 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 1 Закону №. 2344-III унормовано, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Згідно зі ст. 34 Закону №. 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

У відповідності до ст. 18 Закону №. 2344-III, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов'язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Статтею 48 Закону №. 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів зокрема є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010 року N 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Відповідно до пп. 6.1 - 6.3 Положення, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (п. 7.1 Положення).

При цьому, суд зазначає, що до вагових характеристик транспортного засобу відносять наступні показники: маса (власна вага) транспортного засобу; маса перевезеного вантажу; повна маса транспортного засобу.

Повна маса транспортного засобу (споряджена маса) - це маса автомобіля (причепа, напівпричепа) повністю заправленого паливом, маслами, укомплектованого запасним колесом і інструментом.

Як встановлено судом, повна маса автомобіля марки МАЗ-54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 14825 кг. у відповідності до свідоцтва про реєстрацію т/з. Тобто даний автомобіль є вантажним автомобілем.

Отже, проаналізувавши норми законодавства, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо обовязковості обладнання автомобіля марки МАЗ-54329, реєстраційний номер НОМЕР_1 діючим та повіреним тахографом.

Крім того, додатком 3 Положення № 340, затверджено індивідуальну контрольну книжку водія, яка окрім іншого повинна містити: маршрут, показник одометра (початковий, кінцевий та загальний пробіг), тривалість перерви(не враховуючи змінний період), відмітки про перевірки.

Проте, надана позивачем контрольна книжка водія- Черного С.Д., не включає в себе вищевказані показники, наслідком чого є невідповідність її вимогам Положення.

Також, суд не може вважати надану контрольну книжку, як такою, що містить інформацію про облік робочого часу та часу відпочинку водія, оскільки остання видана на автомобіль і не враховує роботу водія на іншому т/з (тривалості змін, щотижневого відпочинку, понаднормові і т.д.).

Суд, не погоджується з посиланням представника позивача, що державна служба України з безпеки на транспорті повинна здійснювати перевірки щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення (п. 4 ч. 5 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010 року N 340), з огляду наступне.

Згідно Наказу Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 № 385, затверджено «Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на субєктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4 розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно ч. 3 ст. 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Приписи п. «а» ч. 1 ст. 10 вказаної Конвенції, на думку суду, є універсальними для будь - якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

В той же час, ведення тахографу передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі масою понад 3,5 тонн.

Зважаючи на те, що Положення № 340 розроблене на виконання, в тому числі, вказаної Конвенції, оскільки водій не має в наявності іншого інструмента контролю робочого часу і часу відпочинку у вигляді індивідуальної контрольної книжки водія, тому суд вважає за доречність вимог посадових осіб.

Крім того, суд зазначає щодо відсутності різниці щодо виду перевезень та відстані т/з які можуть впливати на відсутність тахографа або контрольної книжки, оскільки останні дають можливість здійснити перевірку дотримання режимів праці та відпочинку водіїв.

Статтею 60 Закону 2344-III встановлення, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, постанова № 026375 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.11.2017 відповідає вимогам закону, і при її прийнятті відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя П.Г. Паламар

Судді В.А. Гайдаш

ОСОБА_4

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2017