Справа № 812/1391/17
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1391/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.,

позивача - ОСОБА_1

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги

від 22.08.2017 б/н, свідоцтво про право на зайняття

адвокатською діяльністю від 17.03.2011 № 964)

від відповідача - ОСОБА_3 (довіреність від 16.08.2017 № 1611/9/12/32-10-00-29)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Луганській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1, яким застосовано фінансові санкції у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами у магазині «Аріна», розташованому за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30-1. Господарську діяльність позивач здійснює самостійно без залучення працівників за договорами найму. 17 серпня 2017 року поштою позивач отримала від відповідача копію акта про результати фактичної перевірки від 08 серпня 2017 року № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 та копію додатку до акта. З вказаних документів позивачу стало відомо, що 08 серпня 2017 року у магазині «Аріна» нібито була проведена «фактична перевірка з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової, роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами». На акт перевірки позивачем подані заперечення від 22 серпня 2017 року, які відповідачем не були враховані, про що позивача повідомлено рішенням від 06 вересня 2017 року № ФОП-336/12-32-40-01-10. 31 серпня 2017 року позивач отримала від відповідача податкове повідомлення-рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1, яким застосовано фінансові санкції у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за порушення вимог статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки фактична перевірка 08 серпня 2017 року протягом часу роботи магазину у присутності позивача не проводилась. У період з 01 серпня 2017 року по 10 серпня 2017 року у магазині жодного продажу алкогольних напоїв не проводилось. Позивач вказує, що вказана в акті перевірки продавець ОСОБА_4, не є продавцем позивача, не є її уповноваженою особою та не має права здійснювати розрахункові операції у магазині. Зазначене за твердженням позивача свідчить про порушення при складанні акта перевірки вимог підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17, пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу України.

Також позивач зазначила, що в порушення вимог пункту 80.2 статті 80, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України вказані в акті перевірки від 08 серпня 2017 року № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 наказ на проведення перевірки від 31 липня 2017 року № 436 та направлення на перевірку від 31 липня 2017 року №№ 312, 313 позивачу не надавались. Особи, зазначені у направленнях на перевірку, позивачем до проведення перевірки не допускались. В акті перевірки зазначена неіснуюча накладна Т/РН 00072740. Крім того, вибірковий опис наявного у магазині товару, зазначений у додатку № 1, не містить такого товару, як пиво світле «Жигулівське», продаж якого нібито було здійснено магазині. Пояснення покупця, на які є посилання в акті перевірки, позивач ставить під сумнів, оскільки докази реалізації (розрахункові документи) до акта не додані. Позивач стверджує в позовній заяві, що в акті зазначені необґрунтовані дані та субєктивні припущення посадових осіб відповідача, які не підтверджені доказами.

Позивач в обґрунтування позовних вимог також послався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено з порушенням вимог пункту 86.6 статті 86 Податкового кодексу України.

Таким чином, резюмує позивач, складений посадовими особами відповідача акт від 08 серпня 2017 року № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 про результати фактичної перевірки не відповідає вимогам Податкового кодексу України, що визначають порядок проведення фактичної перевірки, заснований на недостовірних даних та неіснуючих обставинах, що свідчить про неправомірність дій зазначених осіб та безпосередньо впливає на неправомірність прийнятого на підстав вказаного акта перевірки рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1, а також про недоведеність належними та допустимими доказами висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що полягало у реалізації алкогольних напоїв за відсутності ліцензії.

Головне управління ДФС у Луганській області адміністративний позов не визнало, про що подало заперечення проти адміністративного позову від 06 листопада 2017 року б/н, в яких у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (арк. спр. 60-61). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що 08 серпня 2017 року працівниками Головного управління ДФС у Луганській області на підставі наказу від 31 липня 2017 року № 436 та направлень на перевірку від 31 липня 2017 року за №№ 312, 313 проведено фактичну перевірку магазин «Аріна» з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. При проведенні перевірки було встановлено порушення щодо реалізації підакцизних товарів без наявності ліцензії в магазині «Аріна» продавцем ОСОБА_4, а саме пляшка пива «Жигулівське» світле обємом 0,5 л вміст спирту 4,5 % за ціною 12,20 грн.

Поясненнями від 08 серпня 2017 року продавця ОСОБА_4 та покупця ОСОБА_5, які є додатком до акта перевірки, підтверджується продаж в магазині «Аріна» підакцизних товарів без ліцензії.

Оскільки підприємницька діяльність це самостійна, на власний ризик господарська діяльність, то відповідальність за дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює відносини у сфері здійснення підприємницької діяльності, в окремій господарській одиниці лежить на субєкті підприємницької діяльності, якому вона належить.

Згідно з абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону № 481 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

За твердженням відповідача зазначені обставини свідчать про те, що відповідальність за здійснення реалізації товарів у магазині несе субєкт господарювання, у якого працюють продавці. Відсутність трудового або цивільно-правового договору між позивачем та продавцем свідчить про те, що позивач порушив вимоги трудового законодавства.

Факт реалізації підакцизних товарів без наявності ліцензії був виявлений працівниками Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 08 серпня 2017 року, засвідчений підписами та поясненнями продавця і покупця, тому прийняті фінансові санкції до позивача правомірні.

У судому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позовні вимоги повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях проти позову від 06 листопада 2017 року б/н.

Ухвалою від 17 жовтня 2017 року суд витребував від сторін докази та зупинив провадження у справі зі клопотанням представника позивача до 06 листопада 2017 року. Ухвалою від 06 листопада 2017 року провадження у справі поновлено (арк. спр. 41-42, 57).

У судовому засіданні 06 листопада 2017 року судом ухвалено викликати у судове засідання та допитати як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. За клопотанням представника позивача у звязку з перебуванням останньої за межами області та неможливістю у період з 13 по 19 листопада 2017 приймати участь у судовому розгляді, ухвалою суду від 06 листопада 2017 року провадження у справі зупинено до 22 листопада 2017 року. Ухвалою від 22 листопада 2017 року провадження у справі поновлено (арк. спр. 82-85, 86, 95).

У судовому засіданні 22 листопада 2017 року допитати як свідка ОСОБА_5 суду не виявилось можливим, оскільки зазначена особа прибула до суду в стані алкогольного спяніння. За клопотанням представника відповідача у судовому засіданні 22 листопада 2017 року допитано як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посадових осіб Головного управління ДФС у Луганській області, які проводили спірну фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової, роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, за результатами якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення (арк. спр. 120-124).

Ухвалою від 01 грудня 2017 року за клопотанням позивача у звязку із перебуванням представника позивача на стаціонарному лікуванні провадження у справі зупинено до 19 грудня 2017 року. Ухвалою від 19 грудня 2017 року провадження у справі поновлено (арк. спр. 129, 137).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 КАС України закріплено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою від 19 грудня 2017 року вирішено подальший розгляд адміністративної справи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (арк. спр. 138).

Допитати у судовому засіданні як свідка ОСОБА_4 суду не виявилось можливим, оскільки всі поштові відправлення, в яких направлялись повістки про виклик, повернуті поштовою службою у звязку з неврученням адресату (арк. спр. 94, 133, 136). Також, суду не виявилось можливим повідомити ОСОБА_4 про виклик у судове засідання як свідка за номером телефону, зазначеним в акті про результати фактичної перевірки від 08 серпня 2017 року № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 та письмових поясненнях ОСОБА_4 від 08 серпня 2017 року до акта фактичної перевірки, про що складено довідку від 27 листопада 2017 року (арк. спр. 126).

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, зареєстрована фізичною особою підприємцем 04 липня 2016 року, перебуває на обліку як платник податків та платник єдиного внеску в Рубіжанській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02 жовтня 2017 року за № НОМЕР_3 (арк. спр. 27-29).

Позивач здійснює господарську діяльність у магазині «Аріна», розташованому у м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30-1, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку від 06 липня 2016 року № 726 (арк. спр. 9).

Приміщення за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30, в якому розташований магазин «Аріна», позивач орендує у фізичної особи ОСОБА_8 за договором оренди приміщення від 01 липня 2016 року б/н (арк. спр. 51-55).

На підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 31 липня 2017 року № 436 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень від 31 липня 2017 року №№ 312, 313 на проведення фактичної перевірки начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_6 та головним державним ревізором інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_7 проведено фактичну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30 (магазин «Аріна»), за результатами якої складено акт від 08 серпня 2017 року за № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 (арк. спр. 62, 63, 64, 65-66).

Згідно з розпискою ОСОБА_4 (продавця фізичної особи - підприємця ОСОБА_1) остання з направленнями на проведення перевірки ознайомилась, копію наказу від 31 липня 2017 року № 436 отримала (арк. спр. 63 зв., 64 зв.).

Згідно з висновками акта від 08 серпня 2017 року за № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, перевіркою встановлено продаж алкогольних напоїв, а саме однієї пляшки пива «Жигулівське» світле обємом 0,5 л вміст спирту 4,5 % виробництва ПРаТ «Оболонь» (дата розливу 22 червня 2017 року), за ціною 12,20 грн, розрахунковий документ не видавався, ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутня, чим порушено статтю 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункт 26 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 (арк. спр. 65-66).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 08 серпня 2017 року, які є додатком до акта від 08 серпня 2017 року за № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2, остання працює в магазині «Аріна», розташованому за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30, продавцем (копія трудового договору буде надана пізніше). В її обовязки входить роздрібна торгівля продуктами харчування, напоями, алкогольними напоями (пивом), а також прийняття товару. Вся робота виконується з вказівок керівника ОСОБА_1 08 серпня 2017 року нею продано покупцю пиво «Жигулівське» світле обємом 0,5 л вміст спирту 4,5 % виробництва ПРаТ «Оболонь» (дата виробництва 22 червня 2017 року), за ціною 12,20 грн, а також пиво «Рогань традиційне» світле обємом 0,5 л вміст спирту 4,8 % виробництва ПАТ «ОСОБА_9 УКРАЇНА» (19 червня 2017 року) за ціною 11,60 грн. Чек на вищевказані покупки не вибивала, оскільки касовий апарат був вимкнений (арк. спр. 69).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 08 серпня 2017 року, які є додатком до акта від 08 серпня 2017 року за № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2, останній в магазині «Аріна», розташованому за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30, купив пиво «Жигулівське» світле обємом 0,5 л вміст спирту 4,5 % виробництва ПРаТ «Оболонь» (дата виробництва 22 червня 2017 року), за ціною 12,20 грн, чек не виданий (арк. спр. 70).

До акта доданий опис наявного у магазині на час фактичної перевірки пива, отриманого за накладною від 22 липня 2017 року Т/РН-00072740 (додаток № 1 до акта), копія накладної від 22 липня 2017 року Т/РН-00072740 та фотофіксація виявлених порушень (арк. спр. 67, 74-78).

Акт від 08 серпня 2017 року за № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 та додаток № 1 до акта підписані продавцем ОСОБА_4 без заперечень та зауважень.

На підставі акта від 08 серпня 2017 року за № 214/12-32/40-01/НОМЕР_2 Головним управлінням ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1, яким за порушення статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу пятого частини другої статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано фінансові санкції у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн (арк. спр. 18, 19, 72, 73).

Допитаний у судовому засіданні як свідок начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_6 пояснив, що ним разом з головним державним ревізором інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_7 проведено фактичну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30 (магазин «Аріна»). В ході перевірки було встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії. Перед початком проведення перевірки, коли вони стояли біля магазину «Аріна» (над магазином наявний навіс з написом «Аріна»), побачили, що до магазину зайшов чоловік без сумки та з порожніми руками, а із магазину вийшов з пляшкою пива «Жигулівське» світле обємом 0,5 л. Зазначений чоловік (ОСОБА_5) після виходу з магазину пояснив, що придбав пиво в магазині та погодився надати письмові пояснення до акта перевірки. Під час знаходження біля магазину бачили, як із магазину виходять люди з пивом. Однак, надавати письмові пояснення останні відмовились. Коли перевіряючі зайшли до магазину, в магазині у торговому залі за прилавком була тільки одна людина - ОСОБА_4, яка представилась продавцем магазину. Вказаній особі було вручено копію наказу на проведення перевірки та ознайомлено з направленнями на перевірку. В торговому залі ОСОБА_4 орієнтувалась добре, надавала всі необхідні документи та пояснення. Під час проведення перевірки продавець продовжила продавати товар, у тому числі пиво. При цьому, жодної операції через реєстратор розрахункових операцій не було проведено. Під час проведення перевірки фіксація порушень здійснювалась шляхом фотографування на мобільний телефон ОСОБА_6.

Допитаний у судовому засіданні як свідок головний державний ревізор інспектор відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_7 пояснив, що ним разом з начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_6 проведено фактичну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30 (магазин «Аріна»). В ході перевірки було встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії. До початку проведення перевірки, коли вони стояли під вікнами магазину «Аріна» (фронтальна частина над входом має напис «Аріна»), побачив, як із магазину вийшов чоловік з пляшкою пива «Жигулівське» світле обємом 0,5 л. Зазначений чоловік (ОСОБА_5) пояснив, що придбав пиво в магазині та погодився надати письмові пояснення до акта перевірки. Пояснення від ОСОБА_5 відбирав ОСОБА_6 на вулиці. Безпосередньо факту продажу пива у магазині свідок не бачив. Під час проведення перевірки в магазині складав опис товару. В холодильниках, наявних у магазині, пива «Жигулівське» світле обємом 0,5 л більше не було. В магазині була тільки ОСОБА_4, яка назвалась продавцем. Договір про трудові відносини з фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 не надався, інформація до акта перевірки була внесена зі слів. Під час проведення перевірки фіксація порушень здійснювалась шляхом фотографування на мобільний телефон ОСОБА_6.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначає Закон України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481).

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 481 у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка обємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка обємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка обємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203;

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

У відповідності із приписами статті 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною першою статті 16 Закону № 481 визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно з абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону № 481 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (частина четверта статті 17 Закону № 481).

Відповідно до змісту наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 31 липня 2017 року № 436 «Про проведення фактичної перевірки» правовою підставою для його прийняття стали підстави, обумовлені метою забезпечення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, в межах повноважень, визначених законодавчими актами, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 20.1.8 пункту 20.1 статті 20, підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункту 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, підпункту 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 та пункту 80.8 статті 80 Податкового кодексу України з метою перевірки дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів. Саме за вказаних обставин був прийнятий наказ про проведення фактичної перевірки позивача, проведення якої було доручено начальнику відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_6 та головному державному ревізору інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_7.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням субєктами господарювання установлених законодавством обовязкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5).

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

При цьому, суд зазначає, що з направленнями від 31 липня 2017 року №№ 312, 313 на проведення фактичної перевірки ОСОБА_4 (особа, яка фактично проводила розрахункові операції у магазині, та назвала себе продавцем фізичної особи - підприємця ОСОБА_1) ознайомилась, копію наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 31 липня 2017 року № 436 «Про проведення фактичної перевірки» отримала під розписку.

Зміст наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 31 липня 2017 року № 436 «Про проведення фактичної перевірки» повністю відповідає статті 81 Податкового кодексу України, а саме містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є альтернативною та містить окрім такої підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, як отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, також приписи щодо такої самостійної підстави для проведення фактичної перевірки контролюючим органом, як здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що виділено в окрему підставу сполучником «також», який на переконання суду, вжито у значенні «крім того», інакше зазначення такої підстави для проведення перевірки в нормі закону взагалі втрачає сенс.

Суд наголошує, що згідно з підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що контролюючий орган мав законні підстави для проведення фактичної перевірки позивача, а спірний наказ було прийнято обґрунтовано, згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Під час продажу алкогольних напоїв продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу (пункт 26 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854).

Матеріалами справи підтверджується порушення позивачем (його працівником, за що відповідальність несе саме фізична особа підприємець ОСОБА_1) вимог зазначених вище законодавчих актів. Відтак, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності, розмір якої не виходить за межі встановленого законодавством, що виключає обґрунтованість доводів позивача.

Відсутність належним чином оформлених трудових відносин між позивачем та продавцем магазину ОСОБА_4 не нівелює встановлене контролюючим органом порушення вимог Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та не звільняє субєкта господарювання від відповідальності, передбаченої абзацом пятим частини другої статті 17 вказаного Закону.

Судом встановлено, що ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 03 серпня 2017 року реєстраційний номер 90 з терміном дії з 10 серпня 2017 року до 10 серпня 2018 року позивач отримала після проведення спірної фактичної перевірки (арк. спр. 71). На час проведення перевірки ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у магазині «Аріна», розташованому у м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 30, позивач не мала. Сплата 26 липня 2017 року коштів за отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не надавала позивачу права 08 серпня 2017 року здійснювати у магазині роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) (арк. спр. 147).

Надані позивачем документи лист малого приватного підприємства «Принт» від 07 листопада 2017 року про справність реєстратора розрахункових операцій, договір від 12 липня 2016 року № 68/2016 на сервісне обслуговування реєстратора розрахункових операцій, договори поставки продукції від 29 липня 2006 року № 2161 та від 28 липня 2016 року, акти звірки розрахунків станом на 01 серпня 2017 року, на 01 вересня 2017 року та за період з 01 січня 2017 року по 08 листопада 2017 року, товарні накладні від 23 червня 2017 року № 2744, від 07 липня 2017 року № 782, від 21 липня 2017 року № 2783, фіскальні чеки від 14 липня 2017 року та 31 липня 2017 року, видаткова накладна від 02 вересня 2017 року № С/РН-00012342, товарна накладна від 01 серпня 2017 року № 124, фіскальний чек від 08 серпня 2017 року, витяг з книги обліку розрахункових операцій № р/2, не спростовують виявлене контролюючим органом при проведенні фактичної перевірки порушення вимог Закону № 481 в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії (арк. спр. 105-119, 142-146).

Як вбачається з товарних накладних, доданих позивачем до позовної заяви, у період з 23 червня 2017 року по 01 серпня 2017 року позивач отримувала пиво в асортименті. При цьому, при огляді у судовому засіданні книги обліку розрахункових операцій № р/2 судом встановлено, що за період з 01 липня 2017 року по 10 серпня 2017 року практично всі Z-звіти (за виключенням декількох днів у липні 2017 року) мають нульові показники. Зазначене свідчить про те, що реєстратор розрахункових операцій перебував у справному стані, але через нього не проводилось жодних розрахункових операцій при здійсненні позивачем господарської діяльності у цій період.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваного рішення, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 91, 94, 132, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: 93000, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код 39591445, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 серпня 2017 року № НОМЕР_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України рішення складено у повному обсязі 26 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_10