Справа № 203/4175/17
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №203/4175/17
Провадження №2-а/0203/220/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

09 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка від 01.08.1974 року по 21.02.1978 року навчалась у Дніпропетровському автотранспортному технікумі. При обрахунку пенсійного стажу позивачці було відмовлено у зарахуванні вказаного періоду через розбіжності написання її імені у відповідному дипломі та трудовій книжці. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання такого рішення неправомірним, зобовязання відповідача включити до її загального пенсійного стажу період навчання у Дніпропетровському автотранспортному технікумі (а.с.а.с. 2 4).

У судовому засідання позивачка підтримала заявлений позов.

Представник відповідача до суду не зявився, звернувшись із запереченнями, у яких просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що від 01.08.1974 року по 22.02.1978 року позивачка навчалася у Дніпропетровському автотранспортному технікумі (а.с.а.с. 7, 13 15).

Від 06.08.2017 року позивачка отримує пенсію за віком (а.с. 16).

При обрахуванні пенсії відповідачем не було враховано вказаний період, і 20.10.2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про його включення до загального трудового стажу.

25 жовтня 2017 року відповідач листом №Б-324 відмовив позивачці, пославшись на розбіжності написання її імені у відповідному дипломі та трудовій книжці (а.с.а.с. 5, 6).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Вичерпний перелік дій, які пенсійний орган уповноважений виконувати при прийманні документів для призначення пенсії, міститься у пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок).

Так, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

- перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

- перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

- перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). При цьому орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

- видає пам'ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Цей перелік є вичерпним і довільному тлумаченню не підлягає.

У своєму листі від 25.10.2017 року відповідач зазначив, що єдиною підставою для відмови стало розбіжність написання її імені у відповідному дипломі (Ярина) та трудовій книжці (ОСОБА_1), пославшись при цьому на Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Між тим, така позиція відповідача є безпідставною, оскільки згідно з пунктом 1 приведеної норми вона регулює правовідносини за умови, що трудова книжка у особи відсутня або відсутній відповідний запис у ній.

Матеріали справи свідчать, що при призначенні позивачці пенсії нею пенсійному була надана трудова книжка, у якій вказане правильне її імя (ОСОБА_1) і яка містить запис про навчання у Дніпропетровському автотранспортному технікумі.

Крім того, той факт, що наданий позивачкою диплом належить саме їй підтверджується результатами системного аналізу усієї сукупності матеріалів справи, а саме:

-трудовою книжкою позивачки серії БТ-І №0816832, у якій зазначені її прізвище, по батькові (ОСОБА_1, Миколаївна), а також дата її народження (05.08.1959 року) (а.с. 7);

-паспортом позивачки серії АЕ №305658, виданим 23.08.1996 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, у якому зазначені її прізвище, по батькові (ОСОБА_1, Миколаївна), а також дата та місце її народження (05.08.1959 року, м. Дніпропетровськ) (а.с. 11);

-довідкою Автотранспортного коледжу ДВНЗ «Національний гірничий університет» від 06.11.2017 року №88, згідно з якою позивачка дійсно від 01.09.1974 року по 27.02.1978 року навчалась у Дніпропетровському автотранспортному технікумі (а.с. 5).

Таким чином, оскільки позивачка при зверненні до відповідача підтвердила відповідними документами період свого навчання, дії відповідача з неврахування цього періоду є неправомірними, отже позов у частині зобовязання відповідача включити до загального пенсійного стажу період навчання у Дніпропетровському автотранспортному технікумі має бути задоволений.

Між тим, суд вважає за необхідне відхилити позовну вимогу про визнання рішення відповідача неправомірним, оскільки лист від 25.10.2017 року не має ознак рішення і не розцінюється судом як акт індивідуальної дії, що може бути предметом оскарження в суді.

У порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути компенсацію її судових витрат у сумі 640,00 грн. (а.с. 1).

Керуючись статтями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72 77, 90, 94, 132 139, 143, 192 194, 210, 211, 219, 220, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі (; 49033, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 116А) включити зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 49054, місто Дніпро, вулиця Новосельна, 72/1) період навчання у Дніпропетровському автотранспортному технікумі від 01 вересня 1974 року по 21 лютого 1978 року.

Стягнути з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі (; 49033, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 116А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 49054, місто Дніпро, вулиця Новосельна, 72/1) за рахунок бюджетних асигнувань компенсацію судових витрат у сумі 640,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 грудня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян