Справа № 675/861/17
Суддя: Трасковський С. Л.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/861/17
Провадження № 2-а/675/95/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Трасковського С.Л.,

за участю секретаря Ящука О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Замкової виправної колонії (№58) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Замкової виправної колонії (№58), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 05.05.2017 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятора, а також стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що з 23.02.2017 року відбував дисциплінарне покарання в приміщенні камерного типу (ПКТ) строком 3 місяці. Під час переходу 27.04.2017 року з ПКТ до залу, де позивач мав брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, він привітався з іншим засудженим. Вказане стало підставою для безпідставного, на його думку, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Також, в порушення ч.15 ст.134 КВК України, при притягненні до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не надали можливості повідомити про це близьких родичів, адвоката, іншого фахівця в галузі права. Крім того, камера, до якої був переведений позивач для відбування призначеного покарання, не відповідає встановленим нормам умов проживання.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов в повному обємі з підстав, встановлених у ньому, просили його задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти заявленого позову, вказав, що позивачем 27.04.2017 року було допущено порушення режиму відбування покарання, за що на підставі та в порядку, встановленому законом, до нього було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді переведення до ДІЗО. Зокрема вказав на порушення позивачем вимог, встановлених абзацом 3 частини 4 статті 107 КВК України, частини 1 розділу ХХХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно положень пункту 13-1 частини 1 статті 537, пункту 1 частини 2, частини 9 статті 539 КПК України, засудженим надане право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність адміністрації установи виконання покарання до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в порядку адміністративного судочинства.

27.04.2017 року молодшим інспектором ВНБ Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_4 було складено рапорт про те, що засуджений ОСОБА_1 цього дня о 15 годині 10 хвилин допустив порушення вимог р.3 п.3 ПВР, а саме: встановив словесний міжкамерний звязок із засудженими, які утримуються в дільниці посиленого контролю, з порушенням вимог ізоляції, та спонукав їх до протиправних дій в колонії.

Цього ж дня з ОСОБА_1 було проведено бесіду виховного характеру, під час якої він вину свою визнав, від надання письмових пояснень відмовився, що підтверджується актом від 27.04.2017 року.

04.05.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що 05.05.2017 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні кабінету начальника установи відбудеться засідання дисциплінарної комісії, що підтверджується відповідною розпискою.

Постановою про накладення дисциплінарного стягнення від 05.05.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до дисциплінарного ізолятора (ДІЗО) строком на десять днів без виведення на роботу. Постанова під підпис була оголошена позивачу 05.05.2017 року.

Як слідує із постанови, підставою для застосування до нього стягнення стало те, що він встановив словесний міжкамерний звязок з порушенням вимог ізоляції із засудженими з дільниці посиленого контролю, спонукав їх до протиправних дій в колонії.

Відповідно до ч.3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, засуджені зобовязані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Частиною 1 статті 102 КВК України встановлено, що у дільницях посиленого контролю виправних колоній засуджені тримаються в умовах суворої ізоляції від інших засуджених, яка поєднується із застосуванням до них обмежень, передбачених режимом відбування покарання, а також заходів виховного впливу. У дільницях посиленого контролю виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання та середнього рівня безпеки засуджені розміщуються у звичайних жилих приміщеннях, а в дільницях посиленого контролю виправних колоній максимального рівня безпеки - у ПКТ.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, у дільницях посиленого контролю виправних колоній засуджені тримаються в умовах суворої ізоляції від інших засуджених, яка поєднується із застосуванням до них обмежень, передбачених режимом відбування покарання, а також заходів виховного впливу. У дільницях посиленого контролю виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання та середнього рівня безпеки засуджені розміщуються у звичайних жилих приміщеннях, а в дільницях посиленого контролю виправних колоній максимального рівня безпеки - у ПКТ.

Частиною 4 статті 107 КВК України встановлено заборону для засуджених спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій. Такі ж заборони для засуджених містить і пункт 3 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що перед переведенням його до ПКТ, він був ознайомлений із правами та обовязками, а також заборонами, встановленими статтею 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та розділом ІІІ Правил внутрішнього розпорядку виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року.

Разом з тим позивачем порушено норми ч.4 ст.107 КВК України, пункту 3 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що підтверджується оскаржуваною постановою, рапортами, складеними 27.04.2017 року та 05.05.2017 року, актом проведеної виховної бесіди від 27.04.2017 року, а також поясненнями позивача, зазначеними у позові та наданими в судовому засіданні, відповідно до яких він визнав, що відбуваючи покарання в ПКТ, 27.04.2017 року спілкувався з іншими засудженими з порушенням правил ізоляції. Таким чином в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку.

Згідно ч.1 ст.132 КВК України за порушення встановленого порядку відбування покарання до засуджених можуть застосовуватися заходи стягнення, в тому числі і поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.

Частиною 1 статті 134 КВК України встановлено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Як свідчить довідка про заохочення та стягнення, на ОСОБА_1 протягом строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі було накладено 63 стягнення (17 з яких погашено), в тому числі неодноразово він був переведений в ДІЗО, ПКТ. Останній раз перед застосуванням стягнення, що є предметом оскарження в даній справі, 15.03.2017 року поміщався в ДІЗО на 15 діб за створення конфліктної ситуації, що загрожувала безпеці персоналу установи та іншому засудженому.

Відповідно до ч.15 ст.134 КВК України, при накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до розписки від 04.05.2017 року, працівниками установи виконання покарань ОСОБА_1 було попереджено про заплановане на 05.05.2017 року засідання дисциплінарної комісії щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, але у вказаній розписці ним не висловлено бажання щодо повідомлення з цього приводу родичів, адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, позивачем не надано доказів, що йому було відмовлено у реалізації його прав, передбачених ч.15 ст.134 КВК України.

Частиною 1 статті 115 КВК України передбачено, що норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри.

Як вказав в судовому засіданні позивач, він був переведений для відбування покарання у вигляді поміщення в ДІЗО до камери №27, де утримувався протягом десяти діб один.

Згідно копії експлікації приміщень до плану поверхів будівлі ДІЗО по вул.Гагаріна, 2 в м.Ізяслав, що належать Замковій виправній колонії (№58), камера №27 має площу 4 кв.м, що відповідає встановленим нормам.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку суду, в даній справі позивач не надав доказів неправомірності прийнятої постанови про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а як наслідок така постанова не може бути визнана неправомірною та скасована. Не підлягає задоволенню і похідна вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача.

Судом, при відкритті провадження у даній справі, ухвалою від 01.06.2017 року було відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення судового рішення у справі, а також витребувано у відповідача довідку про стан особового рахунку позивача.

Довідкою №227 від 14.06.2017 року підтверджується, що станом на 01.06.2017 року у ОСОБА_1 на особовому рахунку відсутні кошти, яких було б достатньо для сплати судового збору, в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України Про судовий збір, в звязку із чим він звільнений від сплати судового збору на підставі п.17 ч.1 ст.5 вказаного Закону.

Керуючись ст.ст.5, 9, 77, 139, 241-256, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Замкової виправної колонії (№58) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1, утримується в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.Гагаріна, 2;

відповідач - державна установа "Замкова виправна колонія (№58)", Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.Гагаріна, 2;

Дата складення повного рішення суду: 26.12.2017 року.

Суддя: С.Л.Трасковський