Справа № 296/6313/17
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/6313/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Драча Ю.І.,

секретаря Івашко Т.А.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дії відповідача - Міністерства оборони України, щодо повернення на доопрацювання документів, поданих Житомирським обласним військовим комісаріатом для нарахування одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого позивачем під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби неправомірними та зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є інвалідом 2-ї групи внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан. Однак, одноразова грошова допомога позивачу як військовослужбовцю, якому була встановлена інвалідність, що настала внаслідок поранення, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 та нова редакція статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка набрала чинності 01 січня 2014 року, нарахована не була.

ОСОБА_1 зазначив, що він звернувся із заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в зв`язку із встановленням інвалідності від поранення. Житомирський обласний військовий комісаріат документи позивача щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 для розгляду направив до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, однак після розгляду документів в МОУ, було прийняте рішення повернути позивачу документи на доопрацювання, оскільки вони не містять документів , про причини та обставини поранення, а саме: що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень, як це передбачено п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Позивач зазначив, що таких документів я надати не зможе, тому, що проходив службу в Республіці Афганістан в період 12.11.1986 по 11.07.1988 рік і на той час такого положення не існувало, тому такі записи в особовій справі не зазначалися. Факт отримання позивачем осколкового поранення лобно - скроневій ділянці справа , на правому ї крилі носа , на передній поверхні правого суглобу встановлені висновком спеціаліста в галузі судово - медичної експертизи .

Тому, позивач вважає, що діями та бездіяльністю посадових осіб Міністерства оборони України порушені його права, передбачені ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 21,22, 46, 48, 68, 92, 95 Конституції України, ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача Житомирського ОВК в судове засідання не з`явився, в запереченнях на адміністративний позов заперечив щодо задоволення позову та зазначив, що позивачем до заяви не було додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення. Також, зазначив, що Житомирським ОВК, як уповноваженим органом, в межах повноважень, здійсненні всі необхідні дії в питанні отримання позивачем одноразової грошової допомоги, тому вимога позивача про зобов`язання повторно направити документи безпідставна та неправомірна.

Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких заперечив, щодо задоволення позову та зазначив, що позивачем до заяви не було додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення.

Представник відповідача також зазначив, що на адресу Міністерства оборони України документи про призначення допомоги позивачу як інваліду 2 групи не надходили і відповідно комісією з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, питання призначення позивачу допомоги як інваліду 2 групи не розглядалось, протокольне рішення не оформлялось, тобто Міністерством оборони України жодних рішень та дій щодо повернення на доопрацювання документів, відмови у виплаті допомоги позивачу за поданою ним заявою не вчинялось та не приймалось.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України та у період з 12.11.1986 року по 11.07.1988 року, проходив військову службу на території республіки Афганістан, де велись бойові дії, що підтверджується копією військового білету та довідкою Житомирського ОВК від 04.07.2017 року (а.с. 10, 11).

Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 08.11.2011 року № 1961 встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 8).

07.05.2012 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено третю групу інвалідності з 20.04.2012 року, яка настала внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с. 7).

26.01.2016 року ОСОБА_1 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 встановлено другу групу інвалідності з 18.01.2016 року, яка настала внаслідок поранення, контузії та їх наслідків пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с. 6).

04.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Міністерства оборони України, Житомирського ОВК через Житомирський ОМВК для виплати йому одноразової грошової допомоги, що передбачена статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду 2 групи з 18.01.2016 року.

Листом від 11.07.2017 року за № СЗ 3994 Житомирський обласний військовий комісаріат повернув документи на доопрацювання до Житомирського ОМВК, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчинення особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (а.с. 4).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон України №2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону України №2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон України №2011-XII).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України №2011-ХІІ. Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Приписами статті 1 Закону України №2011-XII встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статей 1-2 Закону України №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Нормативними актами, якими врегульовано право на отримання одноразової грошової допомоги на момент встановлення позивачу 2 групи інвалідності, є Закон України №2011-XII та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України №2011-XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти

Згідно частини 1 статті 16 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України №2011-XII встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Виходячи з тлумачення статті 16 Закону України №2011-ХІІ, суд дійшов висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року справа №21-446а14 та від 21 квітня 2015 року справа №21-135а15.

Суд зазначає, що застосування статті 16 Закону України №2011-ХІІ пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Відтак, позивач має право на виплату йому одноразової грошової допомоги з моменту встановлення йому 2 групи інвалідності, тобто з 18.01.2016 року.

Пунктом 2 Порядку №975 визначено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, а тому є безпідставними доводи відповідача щодо того, що до позивача підлягає застосуванню Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Отже, позивач як військовослужбовець, що отримав захворювання яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України №2011-XII та Порядку №975.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене листом від 11.07.2017 року № СЗ 3994 є протиправним

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі.

Керуючись статтями 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії відповідача - Міністерства оборони України, щодо повернення на доопрацювання документів, поданих Житомирським обласним військовим комісаріатом для нарахування одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби неправомірними.

Зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю. І. Драч