Справа № 496/2504/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 496/2504/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Буран В.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Кравця О.О.
судді -Осіпова Ю.В.
судді - Скрипченка В.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 11.08.2017 р. прийнятої о 13 год.36 хв. під головуванням судді Бурана В.М. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Яськи» про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Яськи» та просив визнати дії начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Яськи» лейтенанта Ямчука О.О. з накладення на нього адміністративного стягнення протиправними та постанову про накладення адміністративного стягнення № 310417 від 16 липня 2017 року, винесену начальником 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Яськи» лейтенанта Ямчук О.О. з накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ст. 202 КУАП - скасувати.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 11.08.2017 р. адміністративний позов залишений без задоволення.

Не погоджуючись зі вказаною постановою ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, та просив її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В огрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 вважає що постанова суду першої інстанції не містить жодного обґрунтування правомірності своїх дій ті рішення з боку відповідача, невідповідність протоколу спеціальній нормі законодавства , тобто п.3.6 Наказу Міністерства Внутрішніх справ від 18.09.2013 року № 898 «Про затвердження Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення». .

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України, але до судового засідання не з'явилися, а тому суд , враховуючи , що в порядку ч.2 ст.313 КАС України ,неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, відповідно до п.2 ч 1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що о 22 годині 00 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі ст. прапорщика Василіогло О.І. , безпосередньо на річці Турунчук в районі прикордонного знаку № 0592 на відстані близько 3000 метрів від державного кордону в напрямку п.п. «Яськи» (Україна) - п.п. «Крокмаз» (Республіка Молдова), виявлено одну особу, яка здійснила вихід на воду на маломірному плавзасобі поза встановленим пунктом базування, - ОСОБА_4 чим порушив вимоги п. 33 ПКМУ № 1147 «Про прикордонний режим» від 27 липня 1998 року, відповідальність за яке передбачено ст. 202 КУАП.

Повноважною особою було складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №310417 .ОСОБА_4 відмовився від підпису, що було засвідчено двома свідками та зазначено у протоколі .

16 липня 2017 року Південним регіональним управлінням Білгород-Дністровський прикордонний загін, відділом прикордонної служби «Яськи», Одеської області, Біляївського району (начальником 3-го відділення інспекторів прикордонної служби, відділу прикордонної служби «Яськи», лейтенантом Ямчуком О.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за № 310417, щодо ОСОБА_4, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП України та накладено штраф у сумі 119 гривень..

Постанова не підписана ОСОБА_4, у зв'язку з відмовою, що було засвідчено двома свідками.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову , з огляду на наступне:

Відповідно до ст.202 КУАП порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду - виїзду -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222-1 КУАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску, через державний кордон України. Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; керівники підрозділів органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно п. 33 Постанови КМУ від 27 липня 1998 року № 1147 «Про прикордонний режим», випуск маломірних суден, інших плавзасобів у територіальне море, внутрішні води України здійснюється адміністраціями об'єктів базування після належного оформлення згідно з інструкціями про порядок обліку та випуску маломірних суден, інших плавзасобів у територіальне море та внутрішні води України, які затверджуються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською державними адміністраціями за погодженням з органами охорони державного кордону, в зоні відповідальності яких вони розташовані. Маломірні судна, інші плавзасоби можуть виходити (крім засобів розваг на воді, які виходять на відстань до 2 морських миль) у територіальне море та внутрішні води України згідно з інструкціями про порядок обліку та випуску маломірних суден, інших плавзасобів у територіальне море та внутрішні води України за умови завчасного, не пізніше ніж за одну годину до виходу, інформування адміністраціями об'єктів базування, які ними обліковуються, відповідних підрозділів Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності яких вони перебувають.

Відповідно до Правил користування маломірними суднами на водних об'єктах в Одеській області, затвердженого рішенням Одеської обласної ради від 29 лютого 2008 року № 485-V, а саме:

п.2.1. Маломірні судна, що належать юридичним та фізичним особам, підлягають реєстрації в органах реєстрації у порядку встановленому чинним законодавством. У районах, прилеглих до узбережжя моря, що охороняється Державною прикордонною службою України, у межах територіального моря і внутрішніх вод, де встановлено прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, усі маломірні судна підлягають обліку у підрозділах Державної прикордонної служби у межах адміністративного району.

п.2.2. Маломірні судна після реєстрації приписуються до баз-стоянок, які відповідають вимогам безпеки судноплавства та забезпечуються керівництвом баз-стоянок постійними місцями для стоянки (зберігання). Всі приписані до бази-стоянки маломірні судна вносяться до журналу приписного флоту цієї бази із зазначенням бортового номера, типу судна, власника судна, його адреси і телефону, місця стоянки судна на базі, часу проходження технічного огляду на придатність до плавання. При неможливості бази-стоянки забезпечити маломірне судно (гумове надувне, гідроцикл) постійним місцем для стоянки дозволяється, за погодженням з адміністрацією бази-стоянки та підрозділом Держприкордонслужби, утримувати маломірне судно в іншому місці, яке забезпечує його надійну охорону, але дані по ньому заноситься до журналу приписного флоту.

п.2.3. Маломірні судна, що знову придбані або збудовані, повинні бути поставлені на облік в органах реєстрації у 10-денний термін. Маломірні судна, з якими громадяни тимчасово перебувають у районах, прилеглих до узбережжя моря, що охороняється Державною прикордонною службою, у межах територіального моря і внутрішніх вод, де встановлено прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, протягом 24 годин з часу прибуття повинні бути поставлені їх власниками на тимчасовий облік у найближчому підрозділі Держприкордонслужби і приписатися та утримуватися на базах-стоянках, що допущені до експлуатації.

п.2.4. Зміни в даних стосовно реєстрації маломірних суден, зняття їх з реєстрації проводиться з обов'язковим інформуванням про це відповідного підрозділу Держприкордонслужби. 2.5. Забороняється зберігання на базах-стоянках, плавання та пересування маломірних суден, незареєстрованих в установленому порядку, а у межах територіального моря і внутрішніх вод, де встановлено контрольований прикордонний район, не облікованих також у підрозділах Держприкордонслужби.

Відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від « 23» травня 2008 року № 358/А-2008 -13, зареєстровано в Головному управлінні юстиції в Одеській області « 19» червня 2008 року за № 37/894 про затвердження Інструкції про порядок випуску самохідних і несамохідних суден, інших плавзасобів у територіальне море та внутрішні води України в межах Одеської області регулює відносини щодо випуску самохідних і несамохідних суден (далі - маломірні судна), інших плавзасобів у територіальне море та внутрішні води України у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в межах Одеської області. Маломірні судна, плавзасоби приписуються та зберігаються на пристанях, причалах, пунктах базування. Номери причалам надаються Державною прикордонною службою України. Випуск у територіальне море та внутрішні води України в межах Одеської області маломірних суден, плавзасобів здійснюється адміністрацією (чергово-вахтовою службою) пристані, причалу, пункту базування, що отримали в установленому законодавством порядку акт огляду пристані, причалу і пункту базування і облаштовані в місцях, які визначаються рішенням обласної державної адміністрації за погодженням з відповідними підрозділами Державної прикордонної служби. Випуск здійснюється у денний час доби за наявності у власника (судноводія) маломірного судна (плавзасобу) документів на право його використання, з урахуванням стану фактичної та прогнозованої погоди, льодової обстановки та технічних характеристик плавзасобу, з інформуванням відповідного підрозділу Державної прикордонної служби України, з поверненням за одну годину до початку темного часу доби. Контроль за виконанням цієї Інструкції здійснюється в межах повноважень місцевими державними адміністраціями, підрозділами Державної прикордонної служби України. Юридичні та фізичні особи, що допустили порушення цієї Інструкції, притягуються до відповідальності відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_4, п. 33 ПКМУ № 1147 «Про прикордонний режим» від 27 липня 1998 року, відповідальність за яке передбачено ст. 202 КУАП.

Щодо порушення при складанні протоколу, судом встановлено наступне :

Відповідно до ст. 256 КУАП складення протоколу про адміністративне правопорушення

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дійсно ,згідно п. 3.6 та 3.8 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення ,затвердженої наказом МВС, від 18.09.2013, № 898 особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Письмові пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у протоколі.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надати письмові пояснення про це робиться відповідний запис у протоколі.

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, потерпілими (за їх наявності).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис на останній сторінці протоколу, який засвідчує своїм підписом та підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, де може викласти мотиви своєї відмови від його підписання чи отримання. Пояснення та зауваження додаються до протоколу.

Апеляційний суд вважає ,що доводи апелянта, щодо порушень при складанні протоколу є необґрунтованими, так як протокол відповідає вимогам ст. 256 КУАП, яка із врахуванням ст.7 КАС України має більшу юридичну силу , ніж п.3.6 Наказу Міністерства Внутрішніх справ від 18.09.2013 року № 898 «Про затвердження Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення», крім того , ОСОБА_4 відмовився від підпису та по-суті від надання будь-яких пояснень , що було засвідчено двома свідками та зазначено у протоколі та у постанові про накладення адміністративного стягнення № 310417 від 16 липня 2017 року. .

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін( див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Відповідно до ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України ,суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином , апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову та вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає,що судом 1-ої інстанції повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права , справу розглянуто повноважним складом суду, із належним повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі , судове рішення прийнятне та підписано суддями , які зазначені у судовому рішенні .

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення , а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ст. 3,6,7,242,308,309,311,п.1 ч.1 ст.315, 316,321,322,325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 11.08.2017 р - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення

Постанова підписана 27.12.2017 року

Суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Осіпова Ю.В.

Суддя Скрипченко В.О.