Справа № 2а-1630/10
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2а-1630/2010 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Гезели Л.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старицьківської сільської ради про скасування розпорядження про звільнення, зміну дати та підстави звільнення та стягнення невиплачених сум, -

на підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 грудня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та наступними уточненнями, посилаючись на те, що вона працювала на посаді секретаря Старицьківської сільської ради і 08.10.2010р. була звільнена з посади на підставі «розпорядження сільського голови № 79 від 08.11.2010р. у звязку з закінченням строку повноважень, передбачених п.1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», і 11.11.2010р. їй видано на руки трудову книжку. Вважає дату звільнення не вірною з тих підстав, що лише 09.11.2010р. було обрано нового секретаря Іваненко Т.М., а тому день її повноважень закінчився відповідно 09.11, а не 08.11.2010р. Також, сільський голова прийнявши розпорядження про звільнення її 08.11. діяв незаконно, оскільки воно прийнято без рішення сільської ради і його повноваження, як новообраного сільського голови, розпочалися лише 09.11.2010р. В день звільнення з нею не було проведено розрахунок, а навпаки зазначено про те, що за нею рахується переплата в розмірі 288, 27 грн., хоча інформацію про належні до виплати суми відповідач не надав. Також до обрання на посаду секретаря сільської ради 07.04.2006р. вона працювала касиром-діловодом, а після закінчення повноважень відповідач не запропонував їй попередню роботу та не працевлаштував. Крім того, при прийнятті її на посаду, відповідачем їй було присвоєно найнижчий 11 ранг, а в подальшому в порушення вимог законодавства черговий ранг присвоєний не був. Грубі порушення її трудових прав, призвели до переживань, втрати спокою та вона змушена докладати додаткових зусиль для їх відновлення, чим заподіяно моральну шкоду.

У звязку з наведеним позивач просить визнати нечинним розпорядження сільського голови № 79 від 08.11.2010р., зобовязати його негайно вирішити питання про її звільнення відповідно до п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зобовязати негайно змінити дату звільнення на 09.11.2010р., внести виправлення до трудової книжки та виплатити належні при звільненні суми та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, зобовязати відповідача негайно виконати обовязок по працевлаштуванню, усунути порушення прав на присвоєння чергових рангів та провести перерахунок недорахованих сум, визнати протиправною бездіяльність щодо не видачі копії розпорядження про звільнення, неповідомлення про належні до сплати суми, не проведення розрахунку в день звільнення, порушення строків видачі трудової книжки, не присвоєння чергових рангів та не проведення перерахунку відповідних сум, невиконання обовязку по працевлаштуванню на попередній посаді або наданні рівноцінної посади, не повідомлення інформації про збереження середньої заробітної плати на час працевлаштування та її розміру, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1600 грн.

Відповідач направив до суду заперечення в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач була обрана секретарем Старицьківської сільської ради терміном строку повноважень депутатів сільської ради пятого скликання. З 09.11.2010р. почали працювати депутати шостого скликання, де секретарем обрано ОСОБА_4 , а тому останнім днем роботи позивача було 08.11.2010р., у звязку з чим і було видано розпорядження про її звільнення. Також зазначає, що атестація робочих місць посадових осіб місцевого самоврядування проводиться 1 раз на 4 роки, за поданою заявою та за умови, що особа пропрацювала на займаній посаді не менше як 2 роки, при цьому право оцінки виконаної роботи залишається за роботодавцем. Крім цього, 07.04.2006р. трудові відносини з позивачем на посаді касира-діловода були припинені на підставі заяви про звільнення поданої позивачкою. Також зазначив, що за позивачем рахується переплата грошових коштів в сумі 288, 27 грн., вакантних посад для працевлаштування немає, а вимоги щодо звільнення, розрахунку та працевлаштування були розглянуті на засіданні профспілкової групи сільської ради.

У судовому засіданні позивач та її представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечує проти позову в повному обсязі за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом установлено, що 07.04.2006р. позивач була обрана на посаду секретаря Старицьківської сільської ради, їй встановлено пяту категорію, присвоєно 11 ранг державного службовця. 08.11.2010р. її звільнено на підставі ст. 50 п.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що стверджується копією трудової книжки ( а.с. 10).

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закону № 280/97-вр) секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі та обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Згідно п.4 ч.1 ст. 26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом;

Частиною 2 ст. 46 цього Закону передбачено, що з моменту визнання повноважень депутатів ради нового скликання та новообраного сільського, селищного, міського голови відповідно до статті 42 цього Закону головує на пленарних засіданнях ради першої сесії новообраний голова.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував, це підтвердила і позивач, що на сесії Старицьківської сільської ради від 09.11.2010р. питання про її звільнення з посади секретаря ради не вирішувалося.

Таким чином, враховуючи те, що питання про звільнення секретаря сільської ради ОСОБА_1 на сесії 09.11.2010р. в порушення вимог ст. 26 Закону № 280/97-вр не вирішувалося, а тому суд виходячи з вимог ст. 162 КАС України з метою захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимоги, розпорядження голови Старицьківської сільської ради скасувати та зобовязати відповідача належним чином, а саме на пленарному засіданні Старицьківської сільської ради вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря Старицьківської сільської ради та внести відповідні виправлення в трудову книжку, з урахуванням того, що її звільнення можливе не раніше 09.11.2010р., тобто дня повноважень новообраної ради.

Щодо вимог позивача про стягнення належних їй при звільненні сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки після скасування судом розпорядження Старицьківського сільського голови № 79 від 08.11.2010р. воно втратило чинність, а тому правові підстави для нарахування позивачу відповідних сум відсутні, і це питання може бути вирішено лише після прийняття в установленому законом порядку рішення про звільнення позивача з посади.

Стосовно вимог позивача про її працевлаштування суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що після обрання позивача секретарем Старицьківської сільської ради 07.04.2003р., вона до цієї ж ради подала заяву про звільнення її з посади касира діловода Старицьківської сільської ради з 07.04.2003р. ( а.с. 18 ).

Як видно з трудової книжки позивача, яка заповнювалася нею власноручно, вона звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП, тобто за угодою сторін. ( а.с. 10 ).

Натомість звільнення з посади у звязку з переходом на виборну посаду, передбачено п.5 ст. 36 КЗпП, відповідно до якої підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Відповідно до ч.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

У своїх запереченнях відповідач зазначив про відсутність вакантних посад для працевлаштування позивача, чого не заперечила і сама позивач.

Посилання відповідача на копію протоколу засідання профспілкової групи Старицьківської сільської ради від 06.12.2010р. на якому нібито вирішувалося питання про працевлаштування позивача ( а.с. 20 ) суд до уваги не приймає, оскільки з його змісту вбачається, що рішення по даному питанню у протоколі відсутнє.

Таким чином, враховуючи те, що після обрання позивача на посаду секретаря ради у 2006 році вона не скористалася своїм правом на звільнення з попередньої посади на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП, натомість погодилася про звільнення її на підставі п.1 ст. 36 КЗпП, в даний час у Старицьківській сільській раді відсутні будь-які вакантні посади, а тому її доводи про поновлення на попередній посаді та виконання вимог про працевлаштування задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про присвоєння чергового рангу та проведення нарахування і виплати відповідних сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ( далі ОСОБА_2 № 2493-14 ), посада секретаря сільської ради відноситься до пятої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Статтею 15 цього Закону передбачено, що особам, які займають посади, віднесені до п'ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг. Вказані ранги присвоюються при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування у межах відповідної категорії посад. Ранги, які відповідають посадам третьої - сьомої категорії, присвоюються відповідно сільським, селищним, міським головою, головою обласної, районної, районної у місті ради. Ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи. Черговий ранг присвоюється за умови, якщо посадова особа успішно відпрацювала на займаній посаді не менш як 2 роки.

Відповідно до п.4 Положення про ранги державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 1996 р. N 658, через два роки після присвоєння державному службовцю відповідного рангу керівник державного органу за поданням безпосереднього керівника розглядає питання щодо можливості присвоєння йому чергового рангу. Позитивне рішення приймається за умови успішної роботи державного службовця.

Пунктом 10 цього Положення передбачено, що присвоєння, зміна, позбавлення рангу за вироком суду оформляється наказом чи розпорядженням керівника державного органу, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що за час роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря він не прийшов до переконання про необхідність присвоєння їй чергового рангу.

Таким чином, враховуючи те, що виключне право, а не обовязок на присвоєння чергового рангу надано безпосередньому керівникові секретаря сільської ради - сільському голові, таке рішення керівником приймається за певних умов, тобто успішного відпрацювання на займаній посаді не менше 2 років, відповідно до рівня професійної кваліфікації та результатів роботи, але сільський голова до переконання про присвоєння позивачу чергового рангу не прийшов, що підтвердив в судовому засіданні, а тому доводи позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи представника відповідача про атестацію робочих місць 1 раз на 4 роки і про те, що позивач відповідної заяви не подавала, суд вважає безпідставними, оскільки за нормою ч.2 ст.17 Закону № 2493-14 посади секретарів сільської ради атестації не підлягають.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не видачі копії розпорядження про звільнення, не повідомлення про належні до сплати суми, не проведення розрахунку в день звільнення, порушення строків видачі трудової книжки, не присвоєння чергових рангів та не проведення перерахунку відповідних сум, не виконання обовязку по працевлаштуванню на попередній посаді або наданні рівноцінної посади, не повідомлення інформації про збереження середньої заробітної плати на час працевлаштування та її розміру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

З наданої відповідачем виписки з книги обліку трудових книжок убачається, що на підставі розпорядження № 79 від 08.11.2010р. позивачу видана трудова книжка, що стверджується її особистим підписом ( а.с. 17 ). Представник відповідача зазначив, що трудову книжку позивач отримала своєчасно.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження пояснення позивача про те, що трудову книжку їй передала стороння особа 11.11.2010р., її доводи не підтверджені належними доказами, натомість з наданої відповідачем виписки з книги обліку трудових книжок вбачається, що позивач її отримала, при цьому суд вважає, що вона не була позбавлена можливості вказати дійсну дату її отримання, інших доказів, які б підтвердили факт несвоєчасної видачі трудової книжки не надала, а тому її доводи в цій частині суд визнає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що після звільнення позивач направила відповідачу листа від 12.11.2010р. з проханням надати розпорядження про її звільнення, повідомити про належній їй при звільненні суми ( а.с. 8 ), і лише після її звернення відповідачем було повідомлено,що за позивачем рахується переплата в розмірі 288, 27 грн. ( а.с. 11 ).

Відповідач не довів того факту, що ним дійсно в день звільнення позивачу було видано розпорядження про звільнення та вона була повідомлена про суму переплати по заробітній платі, а тому вимога позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача про не видачу копії розпорядження про звільнення та не повідомлення про належні до виплати суми, чи про заборгованість підлягають задоволенню.

Щодо не повідомлення відповідачем інформації про збереження за позивачем середньої заробітної плати протягом 6 місяців, суд вважає вказана вимога не може бути задоволена, оскільки не тягне за собою правових наслідків, таке право позивача встановлено ч.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» і не виплата вказаних сум не є предметом розгляду даної справи.

Стосовно інших вимог про не проведення розрахунку в день звільнення, не присвоєння чергових рангів та не проведення перерахунку відповідних сум, не виконання обовязку по працевлаштуванню на попередній посаді або наданні рівноцінної посади, суд зазначає, що вони дублюють вимоги, яким судом дана оцінка вище, а тому задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає слід зазначити наступне.

Можливість відшкодування моральної шкоди у сфері трудових правовідносин передбачена ст. 2371 КЗпП якою визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

До моральних страждань позивача суд відносить те, що порушення її трудових прав, призвели до переживань, втрати спокою, вона змушена докладати додаткових зусиль для їх відновлення, змушена відстоювати свої права звертатися до суду за їх захистом, а тому з урахуваннях вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в розмірі 100 грн.

Стосовно вимог позивача про зобовязання відповідача негайно вчинити дії, по позивних вимогах, які задоволені судом, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки виключно ст. 256 КАС України передбачено негайне виконання рішень, процедура якого визначена законодавством в процесі виконання, а зазначені позивачем вимоги до вказаного переліку не відносяться.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, а тому з місцевого бюджету Старицьківської сільської ради на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1, 02 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 14, 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п. 4 Положення про ранги державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 1996 р. N 658 , ст. ст. 36, 116, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Старицьківської сільської ради про скасування розпорядження про звільнення, зміну дати та підстави звільнення та стягнення невиплачених сум задоволити частково.

Розпорядження № 79 голови Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області від 08 листопада 2010 року про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету сільської ради скасувати.

Зобовязати Старицьківську сільську раду Машівського району Полтавської області у відповідності до ст. ст. 26, 50 Закону України про місцеве самоврядування в Україні» вирішити на пленарному засіданні сільської ради питання про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря у звязку з закінченням строку повноважень.

Визнати протиправною бездіяльність Старицьківської сільської ради щодо не видачі ОСОБА_1 копії розпорядження про звільнення з посади секретаря сільської ради, не повідомлення про суми, які належать при звільненні.

Стягнути з Старицьківської сільської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 ( сто ) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету Старицьківської сільської ради на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 1 ( одна ) грн. 02 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні в той же строк з дня отримання копії постанови, з одночасним направленням апеляційної скарги, особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

Повний текст Постанови виготовлено та підписано 24 грудня 2010 року.

Постанова надрукована власноручно

суддею Кравець С.В. і є оригіналом