Справа № 755/11774/17
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за змістом заявлених вимог просить суд:

«Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, пов'язані з відмовою у перерахунку моєї пенсії на підставі наявних в пенсійній справі документів, та неврахування середньої зарплати в Україні за 2016 рік, неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок моєї пенсії з 01 липня 2017 року на підставі наявних в пенсійній справі документів та врахувати середню зарплату в Україні за 2016 рік».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2017р. відкрито провадження у даній справі в порядку скороченого провадження.

Відповідач Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві отримав копію зазначеної ухвали суду та 04.10.2017 року подав письмові заперечення, які долучено до матеріалів справи (а.с.16-24), за змістом поданих до суду заперечень просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи та наведені відповідачем підстави для відмови у задоволенні позову, які викладено у письмових запереченнях на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження, як це передбачено ст. 183-2 КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за віком з 10 серпня 2017 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо здійснення перерахунку пенсії та застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідно до статей 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві і за його заявою, поданою 30.06.2017 року, відповідачем був проведений у 2017 році перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік.

Частиною четвертою статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі Закон № 1058-ІV) встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Кожний наступний перерахунок пенсій проводиться не раніш, як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Редакція частини четвертої ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відновлена рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, згідно з яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зміни, внесені до неї підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Визнана неконституційною норма вказаного Закону передбачала можливість перерахування пенсії із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Проте, відновлена норма абзацу 3 частини четвертої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

За змістом ч.1 ст. 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому термін «Обчислення пенсії» у правовому розумінні слід вважати тотожним терміну «призначення пенсії», а не перерахунку.

Розглядаючи дану справу суд вважає за необхідне зауважити на постанову Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015 р. (справа К/800/49245/13), де міститься висновок, що при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії є різними правовими категоріями.

За змістом вказаних норм Закону правила ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а ч.2 ст.40 цього Закону передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Середня заробітна плата працівників, занятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Відповідно до підпункту 3 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у разі коли застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Зазначена норма, яка має нижчу юридичну силу, не підлягає застосуванню, оскільки Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує перерахунку пенсії, не передбачений, а тому, не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії.

Оскільки зі змісту імперативних положень останнього випливає, що під час перерахунку пенсії враховується величина заробітної плати (доходу), яка використовувалася під час обчислення пенсії (призначення або останнього перерахунку), відсутні підстави вважати неправомірним відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у застосуванні іншого показника.

Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову позивача, оскільки відповідач зробив йому перерахунок пенсії на підставі ст. 42 Закону № №1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, занятих у галузях економіки України, за рік, що передував року звернення за її призначенням.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Керуючись ст.160-163 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя