Справа № 826/12970/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2017 року № 826/12970/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича, оформлене наказом № 49 від 27.04.2017 року, в частині визнання нікчемними правочину щодо набуття зобов'язань Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 в сумі 50 000,00 грн. шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС банку про банківську операцію щодо внесення 27.10.2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 50 000,00 грн. як вкладу за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року через касу банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 та правочину щодо набуття зобов'язань Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 в сумі 127 955,22 грн. шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС банку про банківську операцію щодо внесення 28.10.2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 127 955,22 грн. як вкладу за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року через касу банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, яка полягає у не включенні вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_2, відкритого Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, та вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_3, відкритого Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року, до Переліку рахунків, за якими вкладники Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, які підлягають відшкодуванню.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у формі доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію про вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, відкритий Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 в розмірі 50 000,00 грн. та про вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, відкритий Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року, із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 в розмірі 127 955,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів, незаконно позбавлений права на одержання суми відшкодування коштів за вкладами в АТ «Артем-Банк» за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування відповідно до норм чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки рішення відповідача 1 про визнання правочинів позивача нікчемними прийнято всупереч положенням чинного законодавства чим було допущено порушення прав позивача.

Представник відповідачів 1, 2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні. Обґрунтовуючи заперечення на позов зазначив, що укладення між позивачем та відповідачем договорів банківських рахунків та операції внесення грошових коштів на рахунок здійснювалося в період дії та в порушення обмежень встановлених Національним банком України у відповідності до вимог п. 6 Розділу ІІ Порядку № 826. Уповноважена особа Фонду зобов'язана була здійснити перевірку договору та правочинів із внесення/поповнення грошових коштів на рахунок позивача. Під час перевірки було встановлено, що даний правочин було вчинено без фактичного вчинення майнових дій (внесення готівки в касу) з порушенням норм законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України, вчинено з метою надання окремим кредиторам, які не мають права на отримання права на відшкодування коштів за вкладами гарантій, передбачених ст. 26 Закону, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних із виведенням банку з ринку та відповідає ознакам нікчемного правочину. Таким чином, вчинена позивачем операція мала на меті лише документальний характер та мала на меті забезпечити одержання відшкодування за рахунок коштів фонду за вкладом іншої особи, якій вклад не відшкодовується.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що відповідач наділений повноваженнями щодо визнання правочинів нікчемними у випадках, передбачених чинних законодавством.

В судовому засіданні 31.10.2017 р. за згодою сторін суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

27.10.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» та ОСОБА_1 уклали Договір банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 (далі - «Договір-1»), за яким Банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. (далі - «Вклад 1») та зобов'язався сплачувати проценти за користування Вкладом-1 і вернути Вклад-1 позивачу на умовах та в порядку, встановлених Договором-1.

27.10.2016 р. на виконання умов Договору-1 позивач вніс готівкою через касу відділення № 218 ПАТ «Артем-Банк» грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 (далі - "Депозитний рахунок-1").

18.10.2016 р. ПАТ «Артем-Банк» та позивач уклали Договір банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 (далі також - "Договір-2"), за яким Банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 127 955,22 грн. (далі - "Вклад-2") та зобов'язався сплачувати проценти за користування Вкладом-2 і повернути Вклад-2 позивачу на умовах та в порядку, встановлених Договором-2.

28.10.2016 року на виконання умов Договору-2 позивач вніс готівкою через касу відділення № 218 ПАТ «Артем-Банк» грошові кошти в сумі 127 955,22 грн. на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 (далі - "Депозитний рахунок-2").

Разом з тим, на підставі рішення Правління Національного банку України від 15 листопада 2016 року №416-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 листопада 2016 року №2447 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ АТ «Артем-Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Артем-Банк», визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Луньо І.В. на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року №492-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 грудня 2016 року №2857 "Про початок процедури ліквідації ПАТ «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Артем-Банк» з 16 грудня 2016 до 15 грудня 2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Артем-Банк» визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Луньо І.В. строком на два роки з 16 грудня 2016 до 15 грудня 2018 включно.

Повідомленням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича позивача було повідомлено, що у відповідності до ст.ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за вих. № 1315 від 27.04.2017 року та за вих. № 1318 від 27.04.2017 року правочин щодо набуття зобов'язань АТ «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 в сумі 50000,00 грн. шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС Банку про банківську операцію щодо внесення 27.10.2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 50 000,00 грн. як вкладу за Договором-1 через касу Банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 (далі - Правочин-1") та правочин щодо набуття зобов'язань ПАТ «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 в сумі 127 955,22 грн. шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС Банку про банківську операцію щодо внесення 28.10.2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 127 955,22 грн. як вкладу за Договором-2 через касу Банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 (далі - "Правочин-2") вчинено без фактичного їх внесення у зв'язку із чим останні визнано нікчемними.

Підставою для направлення позивачу повідомлення про нікчемність правочинів став наказ ПАТ «Артем-Банк» від 27.04.2017 р. № 49 «Про визнання правочинів (у тому числі договорів) нікчемними та зняття тимчасового обмеження на виплати по рахункам вкладників».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.05.2017 р. № 2229 «про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Артем-Банк» уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо І.В. з 07.06.2017 р. відсторонено від виконання обов'язків. З 07.06.2017 р. призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідачів щодо його не включення в реєстр відшкодувань по вкладникам для здійснення виплат ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду, звернувся до суду із позовом щодо захисту його порушених прав та законних інтересів.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI.

За визначенням ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3№) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина друга статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у межах гарантованої суми відшкодування; відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За правилами частин першої-другої ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Частиною третьою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, окрім іншого, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Положення визначено, що Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині: 1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку; 2) невключення до Переліку інформації про рахунки: вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону; за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону; 3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника; 4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІІ Положення на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час дії тимчасової адміністрації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій (з причин відсутності первинних документів, виявлення помилкових записів, невідповідності реквізитів вкладника первинним документам тощо): за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; за договорами банківського рахунку.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час ліквідації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій (з причин відсутності первинних документів, виявлення помилкових записів, невідповідності реквізитів вкладника первинним документам тощо): за договорами банківського вкладу незалежно від закінчення строку їх дії; за договорами банківського рахунку.

ГСР за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчується після початку тимчасової адміністрації, виплачуються після прийняття рішення про ліквідацію банку.

До чергових частин Загального реєстру включаються ГСР за договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, та за договорами банківського рахунку після отримання Фондом інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Частини Загального реєстру та дати початку виплат за ними затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для не включення позивача до переліку вкладників стало визнання Уповноваженою особою Фонду Луньо І.В. нікчемним правочину щодо набуття зобов'язань за ПАТ «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 шляхом оформлення документів по внесенню записів до АБС (автоматизованої системи банку) операції по внесенню 27.10.2016 р. готівкових коштів в сумі 127 955,22 грн. через касу банку на поточний рахунок НОМЕР_3 та готівкових коштів в сумі 50 000,00 грн. 27.10.2016 року через касу банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 без фактичного їх внесення на підставі пунктів 1, 2, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У частині 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, у тому числі:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Однак, відповідачами не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемними правочинів з перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача, зокрема не доведено, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; або, що банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, визнання нікчемними правочинів щодо набуття зобов'язань ПАТ «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 шляхом оформлення документів та внесенню записів до АБС (автоматизованої системи банку) про операцію по внесенню 27 жовтня 2016 року готівкових коштів в сумі 50 000,00 грн. та в сумі 127 955,22 грн. здійснено за відсутності правових підстав.

Проте, суд звертає увагу, що не включення вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_2, відкритого ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, та вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_3, відкритого ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) N90.00.006919 від 28.10.2016 року, до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, які підлягають відшкодуванню відбулося у зв'язку із прийнятим рішенням відповідача 1, а тому суд не вбачає протиправної бездіяльності з боку відповідача 2, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Поряд із цим, вирішуючи спір, суд виходить із того, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд встановив, що у межах спору відсутні правові підстави для не включення ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність відповідача 1 суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В той же час, оскільки повноваження відповідача 1 було припинено, виконання його обов'язків було покладено на відповідача 2, суд приходить до висновку про те, що обов'язок подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у формі доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію про вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, відкритий ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 в розмірі 50 000,00 грн. та про вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, відкритий ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року, із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 у в розмірі 127 955,22 грн. слід покласти саме на відповідача 2.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, на думку суду, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість підстав не включення вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_2, відкритого ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, та вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_3, відкритого ПАТ «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року, до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, які підлягають відшкодуванню.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Суду відома позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 та від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд із цим, суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15, суд встановив, що вона не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується обставин щодо включення грошових вимог органу Пенсійного фонду України до реєстру акцептованих вимог кредиторів; що стосується правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 з приводу включення фізичної особи - вкладника банку, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає за можливе відступити від правової позиції, викладеної у цій постанові.

Висновок Верховного Суду України у постанові від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, на думку суду, застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у контексті спірних правовідносин є помилковим, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 2 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

З наведеного слідує, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з цим, частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу, на те, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним Законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

У свою чергу норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачають особливу процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, відмінну від порядку ліквідації банкрута, яка здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється на підставі відповідної постанови Правління Національного банку України за правилами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає порушення справи про банкрутство в господарському суді.

Суд також зауважує, що за суб'єктним складом відповідачів та характером виконуваних ними функцій дана справа є публічно-правовим спором.

Так, згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що Фонд та уповноважена особа Фонду виконують управлінські владні функції, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі по виконанню дій із забезпечення виведення банку з ринку та організації виплат відшкодувань за вкладами.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", а саме у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Крім того, з урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини виникли між вкладником та Фондом і його Уповноваженою особою як наслідок запровадження процедури ліквідації банку, а не у межах процедури банкрутства, та без участі банку, як боржника.

Отже, суд приходить до висновку, що даний спір з приводу виконання відповідачами владних управлінських функцій є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідачем 1 в ході судового розгляду не доведено обґрунтованості прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича, оформлене наказом № 49 від 27.04.2017 року в частині визнання нікчемними правочину щодо набуття зобов'язань Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 в сумі 50 000,00 грн. шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС банку про банківську операцію щодо внесення 27.10.2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 50 000,00 грн. як вкладу за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року через касу банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 та правочину щодо набуття зобов'язань Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» перед ОСОБА_1 в сумі 127 955,22 грн. шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС банку про банківську операцію щодо внесення 28.10.2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 127 955,22 грн. як вкладу за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року через касу банку на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3.

3. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Луньо Іллі Вікторовича, яка полягає у не включенні вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_2, відкритого Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, та вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_3, відкритого Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року, до Переліку рахунків, за якими вкладники Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, які підлягають відшкодуванню.

4. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у формі доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію про вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2, відкритий Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006889 від 27.10.2016 року, із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 в розмірі 50 000,00 грн. та про вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, відкритий Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу (депозиту) № N90.00.006919 від 28.10.2016 року, із визначенням суми, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 в розмірі 127 955,22 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 280,00 гривень за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко