Справа № 810/3128/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/3128/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м. Київ № 810/3128/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парком Транс»

до Києво-Святошинська об’єднання державна податкова інспекції ГУ ДФС у

Київській області,

Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ ДФС у

Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на відсутність порушення вимог податкового та валютного законодавства, а саме ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», постанови правління НБУ від 03.03.2015 № 160, постанови правління НБУ від 03.06.2015 № 357 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», оскільки поставка товару із компанією «PETROHIM INTERNATIONAL CARRIES» SIA. Латвія (нерезидент), відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 08.05.2015 № PSC-PT/PBT/2015-3 відбулась із частковою затримкою поставки товару, із вини саме компанії – нерезидента, оскільки остання порушила договірну дисципліну.

Відповідачем були подані заперечення на адміністративний позов. Відповідач заперечуючи проти позову з підстав викладених у письмових запереченнях зазначив, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 08.05.2015 № PSC-PT/PBT/2015-3, укладеного між ТОВ «Парком Транс» (резидент) та компанією «PETROHIM INTERNATIONAL CARRIES» SIA. Латвія (нерезидент), позивач 14.05.2015 здійснив перерахування коштів на рахунок нерезидента у розмірі 489 900,00 доларів США., однак постановами правління НБУ від 03.03.2015 № 160 та від 03.06.2015 № 357 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені ст. 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів, оскільки товарно-матеріальні цінності отримані позивачем з порушенням граничних термінів поставки.

Таким чином відповідач наголошує що податкове повідомлення – рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та є правомірним, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідачем було подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме, Обухівську ОДПІ на належного - Києво-Святошинську ОДПІ.

Представник позивача у судове засідання не з’явився. 11.01.2017 надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутності, за наявними у матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі – КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених обставин, враховуючи відсутність потреби заслухати свідків чи експерта, керуючись приписами ст. 128 КАС України суд вирішив здійснювати розгляд даної справи в порядку письмового провадження в межах встановленого строку розгляду адміністративних справ.

Щодо клопотання податкового органу про заміну відповідача належним суд зазначає, що відповідачем не було жодним чином мотивовано вказане клопотання з посиланням на норми права. Крім того, згідно з вимогами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміна неналежного відповідача здійснюється за згодою позивача, отже, оскільки позивач у судове засідання не з'явився та просив суд здійснювати судовий розгляд за його відсутності, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Парком Транс», ідентифікаційний номер – 38510873, зареєстроване як юридична особа Обухівською районною державною адміністрацією 19.12.2012.

Як платник податків позивач узятий на облік 21.12.2012, станом на момент перевірки підприємство перебувало на обліку в ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області.

Судом встановлено, що з 16.03.2016 по 05.04.2016 відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, з податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 12.04.2016 № 434/10-37-22-02/38510873, яким встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», постанови правління НБУ від 03.03.2015 № 160, постанови правління НБУ від 03.06.2015 № 357, а саме несвоєчасне надходження товару

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2015 між ТОВ «Парком Транс» України (резидент, покупець) та компанією «PETROHIM INTERNATIONAL CARRIES» SIA. Латвія (нерезидент, продавець) укладеного зовнішньоекономічний контракт № PSC-PT/PBT/2015-3 (а.с.101 – 106).

Відповідно умов контракту продавець зобов’язується продати, а покупець зобов’язується купити та сплатити кошти за товар – газ вуглеводний скраплений паливний.

Так, на виконання умов зазначеного контракту, 14.05.2015 позивачем здійснено перерахування коштів на рахунок компанії – нерезидента «PETROHIM INTERNATIONAL CARRIES» SIA. Латвія у розмірі 489 900,00 доларів США, що підтверджується платіжним доручення № 34 (а.с.108) (граничний термін повернення 12.08.2015).

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті при проведенні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій встановлено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до ст. 2, ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті. Порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Пунктом 1 постанови правління Національного банку України від 03.03.2015 № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст. 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів (постанова набирає чинності з 04.03.2015 та діє до 03.06.2015).

03.06.2015 постановою правління Національного банку України № 354, зокрема п. 1 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст. 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів (постанова набирає чинності з 04.06.2015 та діє до 03.09.2015).

Таким чином, суд зазначає, що органи фіскальної служби уповноважені після проведення відповідної перевірки термінів здійснення розрахунків у іноземній валюті, на суму виявлених порушень нараховувати пеню.

З огляду на порушення терміну 90 днів, який визначений постановами правління Національного банку України від 03.03.2015 № 160 та від 03.06.2015 № 354 позивачем порушено терміни імпортної операції.

Відповідно до абз. 38 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 248, ч. 2 ст. 321 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Отже, аналізуючи зазначену норму, суд дійшов висновку, що товар вважається ввезеним на митну територію України у разі перетину ним митного кордону України та подання органу доходів і зборів митної декларації для початку митного оформлення товару.

Дата порушення термінів поставки товару на митну територію України позивачем не заперечувався.

Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу, що в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», постановами Національного банку України від 03.03.2015 № 160 та від 03.06.2015 № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» позивачем, порушено терміни надходження товару, у зв’язку з чим податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що порушення термінів поставки товару відбулась саме із вини компанії – нерезидента, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відповідальність за таке порушення покладається на резидента, яким в даному випадку є ТОВ «Парком Транс».

Отже, позивачем не доведено правомірність підстав для визнання протиправним і скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Статтею 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлено ст. 72 цього Кодексу.

Отже, беручи до уваги викладене та враховуючи ту обставину, порушено терміни надходження товару, даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки відповідачем не понесено судових витрат, судові витрати стягненню на користь відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.