Справа № 461/7765/17
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7765/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Мисько М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівські області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову покликається на те, що 02 листопада 2017 року заступником начальника Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_2 було винесено постанову №593-ДК/0228По/08/01/-01 про накладення адміністративного стягнення за порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 91, 211 Земельного кодексу України і вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. ОСОБА_1 вважає, що жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, не володіє жодними майновими правами на земельну ділянку площею 0,0586 га на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що складена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, та внаслідок неправильного застосування норм Земельного кодексу України.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі, просили такий задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову від 02 листопада 2017 року.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні аргументів учасників справі та доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року начальником відділу контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_4 та головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Золочівському, Миколаївському, Перемишлянському, Пустомитівському районах та м. Львові Управління контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 було здійснено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. М.Кибальчича, 2, та проведено перевірку дотримання гр. ОСОБА_6 вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки

Як вбачається зі змісту Акту обстеження земельної ділянки від 27.10.2017р. № 593/ДК/268/АО/10/01/-17 та Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавством за об'єктом - земельної ділянки від 27.10.2017 р. №593-ДК/ 646/ АП/ 09/ 01 / -17 вказані обстеження і перевірка проводилися в присутності «довіреної особи ОСОБА_1М.» у зв'язку з необхідністю перевірки дотримання гр. ОСОБА_6 вимог земельного законодавства.

За результатами обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства посадові особи ГУ Держгеокадастру у Львівській області встановили, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, оскільки ведуться підготовчі будівельні роботи для будівництва багатоквартирного житлового будинку відповідно до будівельного паспорта об'єкта чим, порушено п. ґ ст. 211 ЗК України.

В Акті перевірки відповідач зазначив, що на момент перевірки посадовим особам ГУ Держгеокадастру у Львівській області не надано документів погодження Міністерством культури України Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво гр. ОСОБА_6 багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові зі знесенням існуючого житлового будинку, затверджених наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 26.12.2014 р.

Під час перевірки посадовими особами відповідача було виявлено вивіз вантажною машиною марки «Камаз» ДНЗ 074-95 ТА угіддя під озелененням без дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву, чим, на думку відповідача порушено п. и ст. 211 ЗК України.

На підставі проведеного обстеження та перевірки державним інспектором - державним інспектором Сірком О.Ю. складено відносно ОСОБА_1, протокол про адміністративне правопорушення від 27.10.2017 р. № 593-ДК/0238Пр/03/01 /-17 та винесено припис від 27.10.2017 р. № 593- ДК/0237Пр/03/01/17.

Як вбачається зі змісту даного протоколу від 27.10.2017 р. № 593- ДК/0238Пр/03/01/-17 при перевірці дотримання вимог земельного законодавства, а саме нецільового використання земельної ділянки, встановлено, що 27.10.2017 р. земельна ділянка площею 0,0586 га на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові використовується не за цільовим призначенням, а саме для будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом. Згідно державного акту на право власності від 21.06.2006 р. цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови», що, є порушенням п. а ст. 91 п. ґ ст. 211 ЗК України.

Таким чином, відповідачем встановлено наявність в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та п. ґ ст. 211 ЗК України.

Приписом від 27.10.2017 р. № 593-ДК/0237Пр/03/01/-17 відповідач, покликаючись на використання земельної ділянкою площею 0,0586 га на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові не за цільовим призначення, зобов'язав (приписав) позивача усунути порушення вимог земельного законодавства.

Окрім того, 27.10.2017 р. державним інспектором Сірком О.Ю. складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 27.10.2017 р. № 593-ДК/0255П/07/01/-17.

Згідно із даним протоколом від 27.10.2017 р. № 593-ДК/0255П/07/01/-17 при перевірці вимог земельного законодавства, а саме зняття та перенесення ґрунтового покриву без спеціального дозволу, встановлено, що 27.10.2017 р. на земельній ділянці площею 0,0464 га відбулося зняття та перенесення ґрунтового покриву за межі земельної ділянки на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові без спеціального дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови що, на думку відповідача, кваліфікується як порушенням ОСОБА_1, ст.ст. 168, 211 ЗК України, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 53 КУпАП та п. ґ ст. 211 ЗК України.

З покликанням саме на вказаний протокол від 27.10.2017 р. № 593- ДК/0255П/07/01/-17 (складений при перевірці зняття та перенесення ґрунтового покриву без спеціального дозволу) заступником начальника Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 як довіреної особи гр. ОСОБА_6 адміністративного стягнення від 02.11.2017 р. №593- ДК/0228По/08/01/-1.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, на думку відповідача, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, що полягають у використанні позивачем земельної ділянки площею 0,0586 га на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові не за цільовим призначенням, а саме веденні підготовчих будівельних робіт для будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом.

Покликаючись на нецільове використання земельної ділянки площею 0,0586 га на вул. Кибальчича, 2 листом від 02.11.2017 р. № 31-13-0.4-1903/90-17 «Про відшкодування шкоди» Гу Держгеокадастру у Львівській області надало позивачу розрахунок шкоди, на суму 4 976,26 грн., заподіяної останнім внаслідок нецільового використання вказаної земельної ділянки.

Висновки посадових осіб Гу Держгеокадастру у Львівській області, викладені в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки від 27.10.2017 р. № 593-ДК/646/АП/09/01/-17, Акті обстеження земельної ділянки від 27.10.2017 р. № 593- ДК/268/АО/10/01/-17 не відповідають дійсності, а припис від 27.10.2017 р. № 593-ДК/0237Пр/03/01/-17, протокол про адміністративне правопорушення від 27.10.2017 р. № 593-ДЬУ0238Пр/03/01/-17, протокол про адміністративне правопорушення від 27.10.2017 р. № 593-ДК /0255П/07/01/- 17, постанова про накладення адміністративного стягнення від 02.11.2017 р. № 593-ДК/0228По/08/01/-1, розрахунок і вимога про відшкодування шкоди в розмірі 4 976,26 грн. від 02.22.2017 р. № 31-13-0.4.-1903/90-17 є незаконними, необґрунтованими, складеними з порушеннями вимог КупАП, ЗК України, Конституції України та підлягають скасуванню з наступних підстав.

13 травня 2005 року гр. ОСОБА_7 було придбано у власність будинок №2, розташований у м. Львові на вул. ОСОБА_8, заг. площею 197,6 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, площею 0,0990 га, на вул. Кибальчича, 2 у м. Львові, кадастровий номер земельної ділянки № :01:004:0012 шляхом укладення договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстровий запис № 935.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 513371 саме ОСОБА_6 є власником земельної ділянки на вул. Кибальчича,2 у м. Львові, площею 0,0990 га.

26 грудня 2014 року Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 26.12.2014 р. № 429 було затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво гр. ОСОБА_6 багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на вул. М. Кибальчича,2 зі знесенням існуючого житлового будинку.

13 вересня 2016 року замовником будівництва ОСОБА_6 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було зареєстровано Декларацію № 3-К-52733-07 від 13.09.2016 р. про початок виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на вул. М.Кибальчича, 2 у м. Львові

12 вересня 2017 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було видано ОСОБА_6 дозвіл на виконання будівельних робіт від 12.09.2017 р. № ЛВ 78 на будівництво багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на вул. М.Кибальчича, 2 у м. Львові зі знесенням існуючого житлового будинку.

При цьому, 30 січня 2017 року власницею земельної ділянки що розташована за адресою: м. Львів, вул. Кибальчича, 2, кадастровий номер №:01:004:0012, ОСОБА_6 для представництва її інтересів щодо реалізації її права на будівництво багатоквартирного житлового будинку на вказаній земельній ділянці як довірителем - замовником будівництва було видано на ім'я двох повірених: ОСОБА_1, ім'я та ім'я ОСОБА_10 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, реєстровий запис № 1558.

Таким чином, єдиним законним власником та користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Кибальчича, 2, кадастровий номер №:01:004:0012, є ОСОБА_6.

І саме ОСОБА_6 є єдиним замовником та власником будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на вул. М.Кибальчича, 2 у м. Львові.

Своєю чергою ОСОБА_1, та ОСОБА_10, у відповідності до вимог ст.ст. 244, 245, 1000 Цивільного кодексу України є лише повіреними - представниками ОСОБА_6, котрі уповноважені діяти від її імені та за її рахунок.

Згідно із ст.244, 245 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Відповідно до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Згідно із ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_12 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 роз'яснено, що необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 КУпАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 КУпАП). Згідно з КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Оскільки позивач не володіє будь-якими правами на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Львів, вул. Кибальчича, 2, кадастровий номер №:01:004:0012, не є її власником, ні користувачем, не вчиняв від свого імені жодних дій щодо користування чи забудови вказаної земельної ділянки, в його діях відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.7 КупАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність за ст. 53 КУпАП настає за використання земель не за цільовим призначенням, а суб'єктивна сторона даного правопорушення передбачає наявність прямого умислу суб'єкта правопорушення.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, винесена посадовою особою постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП не відповідає Закону.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що вина порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП не доведена; постанова у справі про адміністративне правопорушення не є обґрунтованою та така підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 9, 20, 73, 77, 246, 250, 251 КАС України, ст.ст. 7, 53, 246-249, 254-257, 283, 285 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 02 листопада 2017 р. № 593- ДК/0228По/08/01/-01, винесену заступником начальника Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско.