Справа № 626/1675/17
Суддя: Гусар П. І.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/1675/17
Провадження № 2-а/626/40/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.12.2017 року м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Гусар П.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень інспектора 3-ї роти УПП в м. Кременчук ДПП Дуканіч І.В., третя особа - Департамент патрульної поліції у м. Кременчуці УПП Національної поліції України про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень інспектора 3-ї роти УПП в м. Кременчук ДПП Дуканіч І.В., в якому просить визнати неправомірними дії інспектора 01.10.2017 р. щодо накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №212722 від 01.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510,0 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 01.10.2017 року о 18 год. 51 хв. в м. Кременчук на вул. Небесної сотні 1а, керуючи транспортним засобом VOLVO FH 12 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перевезення негабаритного вантажу ширина якого перевищує 2,6 м. і висота 4 м., чим допустив порушення п.22.5 ПДР України.

В позовній заяві позивач зазначив, що він правопорушення не вчиняв, докази вчинення ним даного правопорушення і свідки відсутні, протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції не складався, що позбавило його права надати свої заперечення і докази, чим порушено право на захист. За таких обставин він вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ст.132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, від його представника адвоката Орєхової Н.В. надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за її відсутності з урахуваннях письмових пояснень, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один із габаритів перевищує шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м., здійснюється за спеціальними правилами і на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Позивач здійснював перевезення негабаритного вантажу без відповідного дозволу, що фактично ним не заперечується, не додано такий дозвіл і до позовної заяви. Він діяв у відповідності до ч.5 ст.258 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», в якій вказано, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема ст.132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Пояснення позивача, що йому стало відомо про наявність оскаржуваної постанови 06.10.2017 року не відповідають дійсним обставинам, так як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення сам позивач надавав інспектору усні пояснення та необхідні документи і оскаржувана постанова містить серію та номер посвідчення водія ОСОБА_1 . Він діяв в межах наданих законом повноважень, постанова винесена законно, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Від третьої особи- Департаменту патрульної поліції у м. Кременчузі УПП Національної поліції України надійшли аналогічні заперечення на позов, в яких просили розглянути справу без їх представника, вказавши, що інспектор роти №3 батальону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенант поліції Дуканіч І.В. діяв в межах наданих законом повноважень, постанова є законною, тому позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 01.10.2017 року інспектором 3-ої роти батальону УПП в м. Кременчук ДПП лейтенантом поліції Дуканіч І.В. було винесено постанову серії БР №212772 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,0 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 01.10.2017 року о 18 год. 51 хв. в м. Кременчук на вул. Небесної сотні 1а, керуючи транспортним засобом VOLVO FH 12 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перевезення негабаритного вантажу ширина якого перевищує 2,6 м. і висота 4 м., чим допустив порушення п.22.5 ПДР України.

Позивач зазначає, що він правопорушення не вчиняв, посилається на те, що відсутні докази і свідки вчинення ним правопорушення, а тому факт правопорушення є недоведеним. Незважаючи на його заперечення, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він був позбавлений права на захист.

Стосовно винесення інспектором 3-ої роти УПП у м. Кременчук ДПП Дуканіч І.В. постанови серії БР №212772 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,0 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ст.132-1 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення суд вважає наступне.

У відповідності до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно ст.222 КУпАП розгляд справ за ст.132-1 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.
Відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що нескладення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об`єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

У відповідності до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пп. 3 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі - Порядок), великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Підпункт 4 п. 2 Порядку визначає габаритно-ваговий контроль як контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю (пп.7 п.2 Порядку).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п.3 Порядку).

Згідно з пп.10 п.2 Порядку, попередній габаритно-ваговий контроль - визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах. Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (п.п.11 п.2 Порядку).

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача 01.10.2017 було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях з дотримання вимог та з дотриманням Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідачем не надано в судове засідання будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, що не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 212772 від 01.10.2017 року винесена з порушенням норм Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення п.22.5ПДР.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і винесення постанови про накладання адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.132-1, п. 1 ст. 247, ст. 258, ст. 280, ст. 293 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії посадової особи суб`єкта владних повноважень інспектора 3-ї роти УПП в м. Кременчук ДПП Дуканіч І.В. 01.10.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,0 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БР № 212772 від 01.10.2017 року, винесену інспектором 3-ї роти УПП в м. Кременчук ДПП Дуканіч І.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,0 грн., скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Харківський апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя