Справа № 813/1159/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10986/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Гнатишака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання протиправним та скасування рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Гулкевич І.З.,

час ухвалення рішення - 09:22:17 год.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 20.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка П.Т., яким просив скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.09.2016 року № 16656352.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року провадження у справі закрито.

Ухвала мотивована тим, що враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим, оскільки позивачем фактично ставиться питання про визнання права власності на квартиру, і не має ознак публічно-правового спору, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він оскаржує рішення державного реєстратора не в зв'язку з порушенням його права власника квартири, а через порушення відповідачем процедури прийняття рішення, а саме відповідач не мав права приймати оскаржене рішення без вчинення нотаріальних дій щодо нерухомого майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на день постановлення оскарженої ухвали, було передбачено, що до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу було визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Також згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 та п. 2 ч. 2 ст. 162 цього Кодексу адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, а у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, відповідно до наведених норм було визначено, що до компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінський функцій.

Згідно з рішенням державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка П.Т. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.09.2016 року № 16656352, квартира, загальною площею 30,6 кв. м (житлова площа 18.2 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1, перейшла у приватну власність до ПАТ КБ «Приватбанк».

Як вбачається із змісту доводів ОСОБА_3, якими він обґрунтовує вимоги позовної заяви, змісту позовних вимог та матеріалів справи, підставою для скасування оскарженого рішення державного реєстратора позивач зазначає, що при його прийнятті відповідач порушив порядок, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме державну реєстрацію правова власності на вказану квартиру за ПАТ КБ «Приватбанк» здійснено за відсутності необхідних документів, передбачених цим Законом.

Таким чином, на думку колегії суддів, у спірному випадку саме по собі право власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно не було безпосередньою підставою для звернення до адміністративного суду, а його позовні вимоги ґрунтуються на протиправності прийняття державним реєстратором як суб'єктом, наділеним владними функціями, приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, рішення про державну реєстрацію права власності на дане майно без дотримання вимог закону щодо порядку та підстав прийняття такого рішення. Тобто в даному випадку відсутній спір про право, а дослідженню підлягає виключно владне (управлінське) рішення державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постанові від 25.04.2017 року у справі № 816/1774/15 за позовом ТзОВ «ВІКОТЕК». А ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на день постановлення оскарженої ухвали) було передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Також відповідно до ч. 5 ст. 242 чинної редакції Кодексу адміністративного судочинства України передбачено,що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів враховує роз'яснення, надані в п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», в якому зазначено, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ст. 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси. Відповідно до частини другої ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведені вище обставини та правові норми, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідач не виступав як суб'єкт владних повноважень, в зв'язку з чим розгляд даної справи належить до компетенції адміністративного суду.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 313, 320, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 813/1159/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повний текст судового рішення складено 26.12.2017 року