Справа № 2-а-2516/11
Суддя: Волювач О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2516/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Волювача О. В.

при секретарі Джадлан І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управліня праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про перерахунок та виплату одноразової допомоги , суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управліня праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про перерахунок та виплату одноразової допомоги.

В позові вказав, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та є інвалідом 2 ї групи по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків цієї аварії. Інвалідність встановлена 16.08.2010 року.

Згідно ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при встановленні групи інвалідності виплачується компенсація за шкоду заподіяну здоров»ю, зокрема інвалідам 2 групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент встановлення групи інвалідності. Незважаючи на це, він отримав лише 284 грн. 40 коп. такої компенсації.

Таким чином, вважає, що відповідачі недовиплатили йому компенсацію за шкоду заподіяну здоров»ю в сумі 39960 грн.

З приводу вищевказаного недонарахуваня він звертався до управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради з вимогою провести перерахунок та виплатити недонараховані кошти, але отримав відмову.

Прохає суд зобов"язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА виплатити йому недоплачену одноразову компенсацію в розмірі 39960 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав , прохає їх задовольнити.

Представник відповідача - управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради ОСОБА_2 проти позову заперечує.

Представник відповідача - центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Направив до суду письмове заперечення в якому прохає в задоволенні позову відмовити, розглянувши справу без його участі.

Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення.

Зясувавши обставини справи, засулухавши пояснення сторін, що з»явились в судове засідання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задольнити частково.

Встановлено, що ОСОБА_1 згідно наданих суду копій посвідчень є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та інвалідом 2 групи по захворюванню пов»язаному з ліквідацією наслідків аварії. Вказана група інвалідності йому була встановлена 16.08.2010 року.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка по 2 групі інвалідності становить 45 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи, дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836 було затверджено порядок та умови призначення і виплати одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою.

Разом з тим, встановлено, що Кабінет Міністрів України не уповноважений ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій.

Судом встановлено, що позивач 16.08.2010 року визнаний інвалідом ІІ групи як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.7), є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, перебуває на обліку у управлінні праці та соцзахисту населення Лубенської міської Ради і має право на отримання одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Управлінням праці та соціального захисту населення в жовтні 2010 року було виплачено позивачу одноразову компенсацію при встановленні групи інвалідності в сумі 284, 40 гривень відповідно до ПКМ України від 26.07.1996 року за №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується листом відповідача (а.с.10).

Виходячи із загальних засад пріорітетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні данного спору, застосуванню підлягає саме ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що компенсація підлягає виплаті відповідачами - управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Полтавської облдержадміністрації, так як п.4 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов»язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою КМУ від 20 вересня 2005 року №936 визначено, що виплата компенсації та допомоги певних видів, передбачених ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю не поширюється.

За змістом ч.3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж шестимісячний строк передбачений ч.2 ст. 99 КАС України.

Таким чином, виходячи із системного аналізу ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України та ч.ч.2 та 3 ст. 99 КАС України, суд вважає, що на вимоги позивача щодо відшкодування шкоди, завданої його здоров»ю строки позовної давності не поширюються та шестимісячний строк звернення до суду не застосовується.

Позивачем вказаний орієнтовний розрахунок суми недоплаченої щорічної допомоги, але здійснення розрахунку є прямим обовязком управління праці та соціального захисту населення, тому позовні вимоги позивача нарахувати недоплачену щорічну допомогу у визначеній ним грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Позивач звільнений від сплати судових витрат як і відповідачі, а тому, суд вважає за можливе витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст.ст.48, 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 10-12, 86, 122, 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та центр по нарахуванню та здійснення соціальних виплат Полтавської облдержадміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову компенсацію у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, як інваліду 2-ї групи по захворюванню повязаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на день встановлення групи інвалідності, з урахуванням виплаченого.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3