Справа № 223/190/17
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/190/17
Провадження номер: 2-а/223/7/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського міського суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона 20 лютого 2017 року зверталась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак Рішенням № 193 від 02 березня 2017 року їй було відмовлено в призначенні пенсії. Позивачка вважає зазначене рішення відповідача незаконним, оскільки з 01.10.1992 року до 20 лютого 2007 року працювала лампівником ІІ розряду, а з 01 вересня 2008 року по 01 серпня 2010 року лампівником ІІ розряду у шахто прохідницькому будівельному управлінні №4 треста «Донецьк шахто проходка». У 1994, 2000, 2005 роках на зазначеному підприємстві проводилась атестація робочих місць, про що свідчать накази №64, від 13.07.1994 року, №22 від 29.05.2000 року, №43 від 20.05.2005 року, відповідно до яких професія лампівник віднесена до переліку місць, виробництв, робіт і професій, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №2. При цьому при зверненні з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надала відповідачеві всі необхідні документи для призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, приймаючи рішення про відмову останній в призначенні пенсії, відповідачем не були в повній мірі зараховані періоди роботи до пільгового стажу роботи, так як архівна довідка №2/182 від 24.01.2017 року, видана ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», не прийнята до уваги, оскільки підприємство розміщується на тимчасово окупованій території України та відсутня можливість перевірити достовірність даних викладених в ній.

Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №193 від 22.02.2017 року, зобовязати останнього призначити позивачці пенсію за віком з 20 лютого 2017 року згідно п. «б» ст. 13 закону України «про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу весь період її роботи лампівником на підставі наданих позивачкою документів, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у сумі 640,00 гривень.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові. Зазначив, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж особи є трудова книжка, яка була надана позивачкою при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому щодо спірних періодів на додаток до трудової книжки відповідачу було надано уточнюючу довідку про особливий характер роботи та умови праці, а також накази підприємства про атестацію робочих місць, які містять всі необхідні відомості для призначення такої пенсії. Зауважив, що неможливість перевірити відповідачем достовірність зазначеної уточнюючої довідки, оскільки підприємство на даний час розміщено на тимчасово окупованій території України, не повинно порушувати законних прав позивачки, гарантованих Конституцією України, на пенсійне забезпечення.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника, а також підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав, посилаючись на раніше надане до суду письмове заперечення. Пояснив, що ОСОБА_1 при зверненні до відповідача з заявою про призначенні пенсії за віком надано уточнюючу довідку, видану підприємством, яке не перереєструвалось з зони АТО, а тому не може вважатись достовірною до проведення перевірки на підприємстві, яку в свою чергу також неможливо здійснити, так-як підприємство розташовано на території, де державна влада України тимчасово не здійснює свої повноваження. Окрім того, зазначив, що спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. Тому, при розрахунку стажу роботи на пільгових умовах позивачці, відповідачем було використано дані, що містяться в реєстрі застрахований осіб та зараховано певні періоди роботи на пільговій професії, тому вимоги позивачки про необхідність використання відомостей, що містяться в Державному реєстрі загальнообовязкового державного соціального страхування, для розрахунку її пільгового стажує безпідставними. Зауважив, що відповідач є звільненим від сплати судового збору та кошти останнього формується за рахунок страхових внесків та використовуються виключно на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, повязаних з функціонуванням фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів пенсійного фонду. Використання коштів Пенсійного фонду на інші ціла забороняється, а тому стягнення судового збору з управління є неприпустимим та суперечить вимогам законодавства.

Суд, заслухавши думки позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Позивачка зверталась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком №193 від 20.02.2017 року, однак їй було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Рішенням №193 від 22.02.2017 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має необхідного пільгового стажу роботи і набуде право на пенсію у 57 років, тобто з 10.01.2023 року. При розрахунку стажу відповідачем було встановлено, що заявниця має 33 роки 11 місяців 17 днів загального стажу, з нього стаж роботи за Списком №2 склав 7 років 0 місяців 17 днів, До пільгового стажу за Списком №2 враховані наступні періоди згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб: з 01.01.2002 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 20.02.2007 року, з 11.06.2008 року по 30.11.2008 року, з 01.01.2009 року, по 25.01.2009 року, з 01.02.2009 року по 22.02.2009 року, з 01.03.2009 року по 16.02.2010 року, з 01.03.2010 року по 04.03.2010 року, з 01.04.2010 року по 31.07.2010 року. Однак, для визначення права на пенсію відповідачем не була прийнята до уваги довідка №02/182 від 24.01.2017 року з ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», архіви якого знаходяться у місті Донецьку, тобто на території, яка тимчасово не контролюється українською владою і перевірити достовірність даних щодо спец стажу та дані трудової книжки не має можливості (а.с. 18-21).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії БТ-І №5571619 від 12 березня 1985 року, остання працювала у шахпрохідницькому будівельному управлінні №4 треста «Донецьк шахтопроходка» у період з 01 жовтня 1992 року по 20.02.2007 року на посаді лампівника ІІ розряду, а у період з 01.09.2008 року по 02.08.2010 року працювала у Четвертому Шахтопрохідницькому будівельному управлінні ВАТ «Трест Донецькшахтопрохідка» на посаді лампівника ІІ розряду (а.с. 11-21).

Згідно довідки №02/182 від 24.01.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», підтверджено, що позивачка у періоди роботи з 01.10.1992 по 20.02.2007 року та з 01.09.2008 року по 01.08.2010 року на посаді лампівника та виконувала роботи на виробничих дільницях будівництва шахт Південно-Донбаська №3 ім. В.М. Бажанова, що передбачено Списком №2 розділом 1 підрозділом 1.1а (а.с. 22).

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №15/002 від 24.01.2017 року, у період з листопада січня 1992 року по грудень 1995 року, щомісячно, за виключенням травня 1993 року, отримувала заробітну плату та на всі виплати були нараховані страхові внески (єдиний внесок) до Пенсійного фонду України (а.с. 23).

Згідно наказів № 64 від 13 липня 1994 року, №22 від 29 травня 2000 року, №43 від 26 травня 2005 року про результати атестації робочих міць за умовами праці, затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, до якого зокрема належать, лампівники (а.с. 24, 25, 26).

Відповідно до постанови Господарського суду Донецької області від 01.08.2013 року про визнання боржника банкрутом, ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» міста Донецька визнано боржником, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 01.08.2014 року. головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_5, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 27-28, 41-44).

Згідно листа Державної архівної служби України про передавання документів ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» передає на тимчасове зберіганні документи з подальшим їх використання «Донецькшахтопроходка» на час проведення АТО з подальшим передаванням їх до архівної установи (а.с. 29).

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КАС України, відповідачем не оспорюється та не підлягає доказуванню періоди роботи позивачки у шахпрохідницькому будівельному управлінні №4 треста «Донецькшахтопроходка», оскільки кожна зі сторін посилається на зазначені періоди як в досліджених письмових доказах, так і при наданні суду усних пояснень. Однак, спірним є питання чи підтверджують надані позивачкою документи, а саме, трудова книжка та уточнююча довідка, пільговий характер роботи позивачки у періоди з 01 жовтня 1992 року по 20.02.2007 року та з 01.09.2008 року по 02.08.2010 року на посаді лампівника, та відповідно чи підлягають дані періоди зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1, тому, саме зазначені питання підлягають дослідженню судом при вирішенні справи.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку , зокрема, 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року, 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За приписами п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто, розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на роботах віднесених до Списку №2, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка у періоди роботи з 01 жовтня 1992 року по 20.02.2007 року та з 01.09.2008 року по 02.08.2010 року у шахпрохідницькому будівельному управлінні №4 треста «Донецькшахтопроходка» згідно даних трудової книжки серії БТ-І №5571619 від 12 березня 1985 року працювала на посаді лампівника, які віднесені до професій та посад Списку №2. Окрім того, трудова книжка містить записи про періоди роботи позивачки з зазначенням професії, номеру та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Тобто, трудова книжка позивачки містить записи про роботу у зазначені спірні періоди повний робочий день на посадах за Списком №2, що дає останній право на зарахування цих періодів до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі п. «б» ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім того, щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 01 жовтня 1992 року по 20.02.2007 року та з 01.09.2008 року по 02.08.2010 року у шахпрохідницькому будівельному управлінні №4 треста «Донецькшахтопроходка», необхідно відзначити, що як записами з трудової книжки позивачки, так і довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також наданою копіями наказів № 64 від 13 липня 1994 року, №22 від 29 травня 2000 року, №43 від 26 травня 2005 року про результати атестації робочих місць, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 на вищезазначеному підприємстві повний робочий день на посадах, які належать до Списку №2, що дає останній право на зарахування цих періодів до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вважає необхідним відзначити, що оскільки ведення Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування розпочалося в 2000 році, а відповідно і відомості про роботу позивачки на Шахтопроходницького будівельного управління №4 наявні в індивідуальних відомостях про застраховану особу лише починаючи з 2000 року, тому використання його для встановлення пільгових умов праці до 2000 року є неможливим. При цьому суд вважає необхідним відзначити, що як вбачається з зазначених Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 вбачається, що останньої наявний стаж роботи, зокрема спецстаж, за періоди з 01 жовтня 1992 року по 20.02.2007 року та з 01.09.2008 року по 02.08.2010 року роботи у Шахтопроходницькому будівельного управління №4 на посаді лампівника, що узгоджується з відповідними записами про роботу позивачки у трудовій книжці серії БТ-І №5571619 від 12 березня 1985 року.

Більше того, враховуючи, що підприємство, де працювала позивачка у спірні періоди, на теперішній час фактично розташовано на тимчасово окупованій території України, та починаючи з 01.08.2013 року перебуває у стадії ліквідації, позивачка з обєктивних та незалежних від неї причин не має можливості отримати ні повторну довідку уточнюючу характер її роботи у зазначений період, ні будь-які інші документи щодо атестації її робочих місць у Шахтопроходницькому будівельному управлінні №4.

При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що посилання представника відповідача, щодо не можливості зарахування до спеціального стажу роботи позивачки періодів роботи на посаді лампівника у звязку з неможливістю здійснення акту зустрічної перевірки пільгового стажу роботи, перевірити достовірність наданої позивачкою уточнюючої довідки, отримання копій первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи, а також неможливість отримання документів, що підтверджують атестацію робочих місць, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, критично сприймається судом, оскільки зазначені обставини не можуть порушувати право позивачки на отримання пенсії та порушувати гарантовані останній статтею 46 Конституції України право на соціальний захист особи, зокрема права на пенсію, що є основним джерелом існування та має забезпечувати необхідний особі рівень життя.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачці до пільгового стажу роботи періодів роботи у Шахтопроходницькому будівельному управлінні №4 з повним робочим днем на посаді лампівника віднесеній до Списку 2, яка надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме, періоди роботи: з 01 жовтня 1992 року по 20.02.2007 року та з 01.09.2008 року по 02.08.2010 року, а тому вимоги позову в частині зарахування позивачці зазначених періодів роботи на посаді лампівника підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що рішення ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області №193 від 22 лютого 2017 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, слід визнати протиправним та скасувати.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання відповідача здійснити призначення пенсі за віком на пільгових умовах згідно п «б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 лютого 2017 року, суд виходить з наступного.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Так, у відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької областімає виключну компетенцію в питаннях призначення пенсіїособі.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте без повного зясування обставин справи та інших документів наданих позивачкою.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст. 11 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької областіна прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,та визначення підстав, за яких призначається даний вид пенсії або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вважає необхідним зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 20 лютого 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах, з зарахуванням до пільгового стажу вищезазначених спірних періодів роботи в пільгових умовах на посаді лампівника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 13, 62, 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній»,ст. ст. 2, 6, 7, 11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області №193 від 22 лютого 2017 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на посаді лампівником в пільгових умовах з 01 жовтня 1992 року по 20 лютого 2007 року та з 01 вересня 2008 року по 02 серпня 2010 року, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про призначення пенсії на пільгових умовах від 20 лютого 2017 року, з зарахуванням до пільгового стажу зазначених періодів роботи в пільгових умовах.

В іншій частині вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в звязку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6