Справа № 826/1693/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1693/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріметалс Текнолоджіз Україна» до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріметалс Текнолоджіз Україна» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року позов задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні вимог даного позову відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в період з 20 по 27 грудня 2016 року за дорученням Державної служби України з питань праці від 29 листопада 2016 року №2725/4.1/4.2-ЗВ-16, листа Представника Уповноваженого з питань дотримання прав внутрішньо переміщених осіб від 21 листопада 2016 року, звернення ОСОБА_2 від 18 жовтня 2016 року, на підставі наказу від 16 грудня 2016 року №2844 та направлення на перевірку від 16 грудня 2016 року №2331, на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Пріметалс Текнолоджіз Україна» була проведена позапланова перевірка додержання законодавства про працю.

За результатами перевірки посадовими особами відповідача складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №26-158/1571.

27 грудня 2016 року Головним управлінням Держпраці у Київській області за результатами перевірки видано генеральному директору позивача Припис №26-158/1571-1244, яким приписано дотримуватися вимог статті 29 Кодексу законів про працю України, вжити заходів до виконання вимог частини четвертої статті 79 Кодексу законів про працю України, дотримуватися вимог частини п'ятої статті 79 Кодексу законів про працю України.

17 січня 2017 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області за результатом розгляду акту перевірки від 27 грудня 2016 року №26-158/1571 щодо порушень позивача, було прийнято постанову №23, якою на ТОВ «Пріметалс Текнолоджіз Україна» накладено штраф у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок (а.с. 11-12).

У постанові про накладення штрафу на підставі акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №26-158/1571 встановлені наступні порушення законодавства про працю на ТОВ «Пріметалс Текнолоджіз Україна»: у порушення вимог статті 29 Кодексу законів про працю України під розписку про умови праці відповідно до Посадової інструкції інженера відділу комплексного проектування від 23 листопада 2016 року ОСОБА_2, інженер відділу комплексного проектування не ознайомлена. З правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором ОСОБА_2 не ознайомлена; у порушення вимог частини четвертої статті 79 Кодексу законів про працю України черговість надання відпусток не визначена графіком, затвердженим власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). На час перевірки підтверджуючих документів наявності графіку відпусток ТОВ "Пріметалс Текнолоджіз Україна" не надано. Відповідно до пояснення за підписом генерального директора ТОВ "Пріметалс Текнолоджіз Україна" ОСОБА_4 графік відпусток на теперішній час відсутній; у порушення вимог частини п'ятої статті 79 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган письмово не повідомляє працівників про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні, у зв'язку з відсутністю на ТОВ "Пріметалс Текнолоджіз Україна" затвердженого належним чином графіка відпусток.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Верховний Суд України у пункті 7 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Відповідно до статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Згідно із статтею 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Так в своєму позові позивач зауважує на тому, що 23 вересня 2016 року Загальними зборами трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріметалс Текнолоджіз Україна» було затверджено Колективний договір між дирекцією та трудовим колективом підприємства (протокол зборів від 23 вересня 2016 року №2), а також Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна".

Згідно журналу обліку ознайомлення працівників ТОВ "Пріметалс Текнолоджіз Україна" з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, ОСОБА_2 особисто ознайомилася із правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, доказом чого служить проставлена нею відмітка в журналі обліку від 23 вересня 2016 року.

23 листопада 2016 року генеральним директором та комерційним директором вищезазначеного підприємства було затверджено посадову інструкцію інженера відділу комплексного проектування (далі по тексту - посадова інструкція).

За даними листка непрацездатності від 24 листопада 2016 року серії АДА №443976, в період з 24 листопада по 03 грудня 3016 року ОСОБА_2 перебувала на лікарняному, а після її виходу з лікарняного - 05 грудня 2016 року службовими особами позивача ОСОБА_2 запропоновано ознайомитися з посадовою інструкцією, від підписання про ознайомлення з якою остання відмовилася. Дана обставина зафіксована Актом про відмову інженера відділу комплексного проектування ОСОБА_2 у ознайомленні із посадовою інструкцією інженера відділу комплексного проектування від 05 грудня 2017 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься також заява ОСОБА_2 за вх. №98_МТ від 05.12.2017, що була подана генеральному директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна", з якої вбачається, що 05 грудня 2016 року ОСОБА_2 ознайомилася з посадовою інструкцією інженера, однак як зазначила сама ОСОБА_2, посадова інструкція була затверджена 23 листопада 2016 року, не погоджена з відповідними працівниками, оформлена неналежним чином та не підписана жодним інженером, які були присутні на роботі в період з 23 листопада по 05 грудня 2016 року. Зазначені обставини, за твердженням ОСОБА_2, змусили її дмовитися від підпису про ознайомлення з посадовою інструкцією.

Проте, як було вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів того, що колективний договір та правила внутрішнього трудового розпорядку Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна" були затверджені підприємством раніше 23 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів зважає на наявність в матеріалах справи копії постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі №760/785/17, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріметалс Текнолоджіз Україна" ОСОБА_4 за ч.1 ст. 41 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 79).

Крім того, зазначеною постановою було встановлено, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 26-158/1084 від 27 грудня 2017 року, не знайшли свого підтвердження, оскільки з боку ТОВ "Пріметалс Текнолоджіз Україна" не було порушення вимог статті 29 КЗпП України, працівники ознайомлені з посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Відповідно до статті 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

В матеріалах справи не міститься доказів оскарження постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 23 березня 2017 року у справі №760/785/17, як і доказів, які б свідчили про її скасування у визначеному законом порядку.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного позову та наявність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено - 18.12.2017р.