Справа № 813/4169/17
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року справа № 813/4169/17

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція «Галицькі контракти» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

п о с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція «Галицькі контракти» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивача зобов'язано сплатити штраф з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості у розмірі 20% у сумі 1885,04грн., прийнято відповідачем на підставі висновків камеральної перевірки про порушення ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості на 316, 225,133,41 календарних днів. Разом з тим, самостійно визначене у декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості на 2015рік податкове зобов`язання у сумі 9425,17грн.(поквартально в сумі 2356,29грн.) перераховано позивачем до бюджету у повному обсязі в межах граничного терміну сплати такого податку. Позивач зазначив, що підприємством під час сплати коштів помилково зазначено бюджетний місцевий рахунок за кодом платежу « 18010100» як за житлову нерухомість замість коду платежу (код бюджетної класифікації) « 18010400». Крім того, листом №02/23-16 від 23.02.2016 підприємство звернулося до Личаківської ОСОБА_3 у Львівській області з проханням перерахувати кошти на правильний розрахунковий рахунок. При цьому позивач звертав увагу, що фактично підприємством виконано зобовязання зі сплати податку, оскільки грошові кошти надійшли до бюджету у встановлені строки.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що позивачем порушено вимоги пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного у податковій декларації податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, що послугувало підставою для застосування штрафу в сумі 1885,04грн. Додатково зазначивши, що у разі зазначення платником податків в банківському платіжному документі на сплату податкового зобовязання неправильного коду бюджетної класифікації, кошти не надійдуть до відповідного рахунку, а сума податку не буде вважатися сплаченою. Вказане, на думку відповідача, свідчить про порушення позивачем податкового законодавства, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним, а підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з таких підстав.

Судом встановив, що ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» , місцезнаходження: 79035, м.Львів, вул.Зелена, 109, є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємці та громадських формувань.

08.08.2017 старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування та камеральних перевірок податкової звітності з екологічного податку та рентної плати, місцевих податків і зборів платників території обслуговування Личаківської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку дотримання вимог пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» щодо своєчасності сплати самостійно визначеного зобовязання до бюджету з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості по декларації за 2015 рік від 06.02.2015 № НОМЕР_1.

За результатами перевірки складено акт від 08.08.2017 № 728/13-01/12-33/13796035, в якому зафіксовано порушення позивачем пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного у податковій декларації податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесене податкове повідомлення-рішення від 08.08.2017 № НОМЕР_2, яким зобов`язано ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» сплатити штраф з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості у розмірі 20% у сумі 1885,04грн.

Не погоджуючись з рішенням ГУДФС у Львівській області, позивач оскаржив їх до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України від 27.10.2017 № 24400/6/99 скаргу позивача залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.16.1.3., п.п.16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п.46.1. ст. 46 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 57.1. ст. 57 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3. ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» 05.02.2015 подано декларацію з податку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості на 2015 рік, якою по типу обєкта нерухомого майна « 2» «житлова нерухомість», узгоджено річну суму грошового зобовязання 9425,17грн. з розбивкою рівними частками поквартально по 2356,29грн. Подання декларації підтверджується оплаченими платіжними дорученнями №68 від 19.02.2015 за 1-квартал 2015 в сумі 2360,00грн., №171 від 27.04.2015 за 2-квартал 2015 в сумі 2360,00грн., №324 від27.07.2015 за 3-квартал 2015 в сумі 2360,00грн. та №463 від 22.10.2015 за 4-квартал 2015 в сумі 2400,00грн.

Із вказаних платіжних доручень вбачається, що ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» податкові зобовязання сплатило на бюджетний місцевий рахунок за кодом платежу « 18010100» як за житлову нерухомість.

ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» 01.02.2016 подано декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості на 2016 рік, якою по типу обєкта нерухомого майна « 2» «житлова нерухомість», узгоджено річну суму грошового зобовязання 10652,30грн. з розбивкою рівними частками поквартально по 2663,08грн. Подання декларації підтверджується платіжним дорученням №73 від 19.02.2016 за 1-квартал 2016 в сумі 2665,00грн.

При цьому відповідні суми були помилково перераховані на бюджетний місцевий рахунок за кодом платежу « 18010100» як за житлову нерухомість, замість « 18010400».

Після виявлення помилки у реквізитах розрахункового рахунку, на який перераховано податок на нерухоме майно, позивачем надіслано до Личаківської ОСОБА_3 у Львівській області лист від 23.02.2013 №02/23-16 з проханням перерахувати суми сплачені згідно із платіжними дорученнями №68 від 19.02.2015 за 1-квартал 2015 в сумі 2360,00грн., №171 від 27.04.2015 за 2-квартал 2015 в сумі 2360,00грн., №324 від27.07.2015 за 3-квартал 2015 в сумі 2360,00грн., №463 від 22.10.2015 за 4-квартал 2015 в сумі 2400,00грн. та №73 від 19.02.2016 за 1-квартал 2016 в сумі 2665,00грн. з коду платежу (код бюджетної класифікації) « 18010100» на код платежу(код бюджетної класифікації) « 18010400».

Із витягу з інтегрованої картки позивача вбачається, що кошти перераховано податковим органом з одного бюджетного рахунку на інший 11.03.2016, у звязку з чим вказану суму відображено у картці 11.03.2016.

Беручи до уваги те, що суми коштів, сплачені позивачем, не були відображені у картці, контролюючий орган дійшов до висновку про порушення позивачем пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, а саме, про несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з податку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачену юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості по податковій декларації за 2015 рік, та за 1-квартал 2016 року, із затримкою більше ніж 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання.

Відповідно до п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартальна (п.п.266.7.5 п.266.7ст. 267 ПК України).

Згідно з пп.266.10.1 п.266.10 ст. 266 ПК України, податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується: б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПКУ платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи місцевого бюджету зараховуються безпосередньо на рахунок відповідного бюджету, відкритий в територіальному органі Державного казначейства України, і не можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення. Податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи визнаються зарахованими в доход місцевого бюджету з моменту зарахування на рахунок відповідного бюджету, відкритий в територіальному органі Державного казначейства України.

Згідно з пп. 168.2.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.

Частиною 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконаннi державного бюджету i мiсцевих бюджетiв застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштiв. Державна казначейська служба України, дiяльнiсть якої спрямовується i координується через Мiнiстра фiнансiв України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштiв на основi ведення єдиного казначейського рахунку, вiдкритого у Нацiональному банку України.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки i збори (обовязковi платежі) та iншi доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 1 «Положення про єдиний казначейський рахунок», що затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882 встановлено, що єдиний казначейський рахунок це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (2.1 Положення).

Згідно з п. 2.2 Положення ЄКР, відкритий на балансі Державного казначейства України, об'єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України (далі - субрахунки ЄКР).

У Державному казначействі України відкриваються та ведуться програмними засобами рахунки в розрізі Головних управлінь Державного казначейства України, які відображають рух коштів на субрахунках ЄКР та несуть аналогічний інформаційний зміст.

На субрахунках ЄКР ведеться аналітичний облік коштів державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (п. 2.3 Положення).

З урахуванням цього, суд погоджується з твердженням позивача про те, що оскільки сплата коштів до бюджету за самостійно узгодженими позивачем податковими зобовязаннями була здійснена ним своєчасно, а кошти фактично надійшли до бюджету, помилкове зазначення коду платежу не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок та до відповідного бюджету та не може бути розцінено як несплата податкових зобовязань та підстава для застосування штрафних санкцій.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платiжнi системи та переказ коштiв в Українi» вiд 05.04.2001 № 2346-III передбачено, що при використаннi розрахункового документа iнiцiювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Таким чином, моментом виконання платником податків свого обовязку є саме сплата ним в повному обсязі сум зобовязань, а не зарахування коштів до відповідного бюджету.

Крiм того, для пiдтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобовязання необхiдно встановити, що у строк, передбачений п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податкiв не вчинював дiї, спрямованi на перерахування узгодженої суми грошового зобовязання до державного бюджету. А оскiльки такi суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифiкацiї у платiжному дорученнi пiд час сплати суми податкового зобовязання не є достатньою правовою пiдставою для висновку про несплату необхiдної суми грошового зобовязання у визначений вказаною нормою ПК строк, а вiдтак i для застосування на пiдставi п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України штрафних (фiнансових) санкцiй.

Так, зокрема, такої позиції притримується Верховний Суд України в постанові від 16.06.2015 у справі № 21-377а15, ухвалі від 10.05.2017 у справі №2а-13500/12/2670.

Отже, суд дійшов висновку про те, що сама по собі дія ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти» по перерахуванню суми податку на вищевказаний розрахунковий рахунок, свідчить про те, що позивач вже ініціював його сплату і водночас підтверджує факт виконання останнім свого обовязку щодо сплати податків.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі та доказів, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, не підтверджуються дослідженими доказами, а тому, позивач не порушив вимоги податкового законодавства в межах спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 08.08.2017 є протиправним, і тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України на користь позивача необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 1600,00грн.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 72-77, 90, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2017 Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція «Галицькі контракти» (, місцезнаходження: 79035, м.Львів, вул. Зелена, 109) судовий збір в сумі 1600,00грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням п.п.15.5. Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Лунь З.І.