Справа № 200/20477/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/200/1356/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі лейтенанта поліції Щудро Андрія Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11.11.2017 року відносно нього інспектором роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі лейтенантом поліції Щудро А.Є. було винесено постанову серії ЕАА№206953 в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЕАА№206953 від 11.11.2017 року та закрити провадження.

Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник відповідача до суду надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Справа розглядається у відповідності до ч.4 ст. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії ЕАА№206953 по справі про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140 Кодексу України про адміністративні порушення за порушення п.1.5 ПДР України.

Вважаю, що зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2 та 3 ст.140 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що порушення було скоєно в присутності відповідача і останній бачив вчинення даного правопорушення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу.

Проте до своїх письмових заперечень відповідачем не надано копії матеріалів справи, на підставі яких було постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Разом з тим, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз'яснено її права та обов'язки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також відповідачем не доведено наявність матеріалів справи про адміністративне правопорушення, про які відповідач зазначає в своїх письмових запереченнях.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, відповідачем будь-яких доказів того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, окрім письмових заперечень, суду не надано. Судом при огляді електронного носія з відеозаписом, який був наданий відповідачем в якості доказу скоєння позивачем правопорушення, не було встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 1.5 ПДР України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст.ст.11,71,122,159,161-163 КАСУ, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі лейтенанта поліції Щудро Андрія Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ЕАА№206953 від 11 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.140 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська. копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Шевцова