Справа № 826/11242/15
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 листопада 2017 року 09:40 № 826/11242/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентакран ТМ» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентакран ТМ» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 28.05.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2015, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній Ухвалі Вищого адміністративного суду України зазначено, зокрема, що для правильного вирішення даного спору необхідним є дослідження судами самих договорів , укладених позивачем з контрагентом, їх економічного змісту та спрямованості на досягнення певного економічного ефекту, наявність у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності, фактичне здійснення оподатковуваних операцій позивача з контрагентом, наявність у останнього умов для здійснення господарської діяльності, обладнання та виробничих потужностей, а також трудових ресурсів, кваліфікованих спеціалістів, які мають наукові, технічні або інші спеціальні знання у відповідній галузі господарювання, наявності зв'язку між фактом придбання товарів (робіт/послуг) з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів (робіт/послуг) у господарській діяльності. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене, належним чином перевірити доводи сторін щодо реальності здійснення позивачем господарських операцій та правильності формування податкового кредиту за цими операціями та

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 справу прийнято до провадження.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив, що ним подавались додаткові пояснення щодо реальності господарських операцій позивача за період, що перевірявся, які у сукупності із наявними у матеріалах справи доказами підтверджують правомірність позовних вимог та необґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечив з підстав правомірності оскаржуваних рішень, проте, у відповідне судове засідання не прибув.

В порядку частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Рентакран ТМ" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Біржовий університет", ТОВ "Іксів Авілан", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Ека строй плюс", ТОВ "Формула профіт" та ТОВ "Регіон прайс". За результатами перевірки складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 13.05.2015р. № 232 /26-57-22-02/36265113, (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Рентакран ТМ":

- п.138.1, п.п.138.5.1 п.138.5 ст.138, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік у сумі 751 279 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п. 198.2 п.198.3 п. 198.6 ст. 198., п. 201.1, 201.6, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 834 755 грн. в тому числі по періодам: березень 2014 року на суму 91924 грн., квітень 2014 року на суму 137162 грн., вересень 2014 року на суму 148693 грн., жовтень 2014 року на суму 292752 грн., грудень 2014 року на суму 164224 грн.

Висновки Акта перевірки обґрунтовані тим, що операції між позивачем та ТОВ "Біржовий університет", ТОВ "Іксів Авілан", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Ека строй плюс", ТОВ "Формула профіт" та ТОВ "Регіон прайс" не мали реального товарного характеру, здійснювались з метою штучного формування податкового кредиту, а отже ТОВ "Рентакран ТМ" протиправно віднесло до складу податкового кредиту та валових витрат суми за операціями із зазначеними контрагентами.

На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.05.2015 р.:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 834 755,00 грн., та нараховано штрафні санкції у розмірі 208 688,75 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 751 279,00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 187 819,75 грн.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приймає до уваги наступне.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (тут і надалі - у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин), витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Підтвердженням даних податкового обліку можуть бути лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. (зазначена позиція висловлювалася неодноразово Верховним Судом України, зокрема в Постанові ВСУ від 17 лютого 2009 року, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 7046232 та додатково відображена у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11).

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Регіон прайс" укладено договори:

- про виконання робіт №68 від 01.04.2014р. (послуги екскаватора),

- про виконання робіт №72 від 02.04.2014р. на проведення діагностики,

- про виконання робіт №78 від 11.04.2014р. (ремонту редуктора),

- оренди майна №67 від 01.04.2014р. (оренда мобільного крану),

- оренди майна №74 ОР від 04.04.2014р. (оренда дизельного генератора),

- про відступлення права вимоги №9 від 04.06.2014р.

Протягом періоду, коли відбувались спірні операції, - квітня 2014 р., ТОВ "Регіон прайс", за інформацією з реєстру платників ПДВ на веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx) було платником ПДВ.

На виконання умов вищезазначених договорів, оформлено наступні документи: акти здачі-прийняття робіт, рахунки-фактури, податкові накладні. На підтвердження здійснення оплати позивачем надано копії платіжних доручень. Копії вищезазначених документів містяться у матеріалах справи (т.1 а.с.184-250, т.2 а.с. 1-34).

У зв'язку з посиланнями у Акті перевірки на відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, устаткування, складських приміщень, транспорту, необхідних для здійснення відповідного виду діяльності, суд вважає необхідним дослідити первинні документи стосовно господарських операцій позивача з ТОВ "Регіон прайс".

Так, за умовами договору №68 від 01.04.2014р. (п.1.1) замовник - ТОВ «Рентакран ТМ» доручає, а виконавець - ТОВ «Регіон Прайс» зобов'язується на свій ризик виконати власними та залученими силами і засобами роботи, зазначені у специфікації. У специфікації до договору зазначено найменування послуг - «Послуги екскаватора по вул. Дегтярівська, 7». Таким чином, у специфікації відсутня будь-яка конкретизація щодо виду та об'єму робіт, узгоджених сторонами за договором, що унеможливлює, на думку суду, як попереднє визначення загальної вартості таких послуг (у специфікації зазначена ціна без ПДВ 9942,50 грн.), так і реальне виконання умов договору. Крім того, позивачем не надано доказів реального виконання договору в частині узгодженого з виконавцем графіку виконання робіт (пп.4.2.1 п.4.2).

Також позивач пояснив, що отримані за договором №68 від 01.04.2014 послуги були використані ним у власній господарській діяльності, а саме за договором на проведення робіт №ДМ-15/2014 від 17.02.2014, укладеним ним як виконавцем з ТОВ «Стілф» як замовником, та підтверджується актом здачі-прийняття робіт від 01.04.2014 (т.5 а.с. 7-14). Проте вказані пояснення не підтверджуються наявними у матеріалах справи документами. По-перше, послуги екскаватора за специфікацією №1 до договору №68 від 01.04.2014 мали бути надані по вул.Дегтярівській, 7, а з наданих документів по договору №ДМ-15/2014 від 17.02.2014 вбачається, що послуги екскаватора були надані по вул.Дегтярівській, 7А. По-друге, у матеріалах справи відсутній акт приймання наданих ТОВ «Регіон Прайс» послуг екскаватора за договором №68 від 01.04.2014 згідно з вартістю послуг, визначених у специфікації. Більше того, відсутні будь-які акти здачі-приймання робіт від 01.04.2014 (які б мали підтверджувати надання відповідних послуг за первинним замовленням ТОВ «Стілф» згідно з актом здачі-приймання робіт вказаному підприємству).

За договорами оренди майна від 01.04.2014 №67 та №74 ОР від 04.04.2014, відповідне майно передавалось в оренду протягом строку оренди, що визначений договором (п.1.4 обох договорів). Згідно з п.4.4, орендар повинен повернути майно після закінчення строку оренди. Тобто, строк оренди, як передбачено умовами, мав бути визначений договорами. Натомість, п.2.1 встановлений термін дії договору - з моменту підписання і до повного виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч.1 ст.759 та ч.1, 2 ст.763 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Таким чином, відсутність погодженого сторонами строку дії договорів оренди майна у той час, коли самими договорами передбачено необхідність встановлення такого строку, свідчить про те, що такі договори не були спрямовані на їх реальне виконання.

Крім того, договором від 01.04.2014 №67 передбачена оренда двох мобільних кранів, вартість орендної плати за один кран - 36 228,00 грн., загальна вартість договору - 72 456,00 грн. Відповідно до зазначеного договору, виписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.04.2014 №РП000000457 на суму з ПДВ 39 384,00 грн. та №РП000000456 на суму з ПДВ 33 072,00 грн., рахунки-фактури та відповідні податкові накладні. Таким чином, розбиття загальної суми оплати за вказаним договором згідно із зазначеними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) є не відповідним договору та не зрозумілим.

Також позивач пояснив, що оренда мобільного крану зумовлена здійсненням навантажувальних робіт великогабаритних частин під час монтажу баштових кранів. Проте, на підтвердження зазначених пояснень позивачем не надано доказів, як і не надано доказів використання у власній господарській діяльності орендованого за договором №74 ОР від 04.04.2014 дизельного генератора.

За договором №72 від 02.04.2014 замовник (ТОВ «Рентакран ТМ») доручає, а виконавець (ТОВ «Регіон Прайс») зобов'язується виконати власними та залученими силами і засобами роботи по тестуванню (діагностиці), налагоджуванню та профілактичному ремонту баштових кранів згідно заявки з переліком видів робіт та обладнання, по яких будуть здійснюватися роботи, а замовник зобов'язується оплатити ці роботи (п.1.1).

У заявці №1 до зазначеного договору зафіксовано, що замовник передає, а виконавець приймає заявку на проведення діагностики, налагоджування та профілактичного ремонту підйомників та баштових кранів:

- електричної частини вимикача повороту (синхронізація ел.двигунів);

- електричної частини вимикача підйому (частотного перетворювача);

- електричної частини вимикача каретки (частотного перетворювача);

- електричної частини обмежувача вантажного моменту.

Також зазначено перелік кранів та адреси, за якими вони знаходяться, і загальну вартість робіт за заявкою.

Зважаючи на те, що вищевказаними договором і заявкою чітко не визначено, які саме роботи по кожному з кранів необхідно виконати, натомість узгоджено проведення, перш за все, діагностики, а також налагоджування та ремонту, що зумовлює диференціацію робіт (та відповідно витрат виконавця на комплектуючі) по кожному окремому крану, а також з урахуванням того, що акти здачі-прийняття робіт, хоч і були оформлені в подальшому, проте містять різну вартість робіт по кожному з кранів, суд не вбачає за можливе, за умов реального виконання договору, наперед чітко визначити вартість відповідних робіт. При цьому, п.2.2 договору встановлено, що зміна ціни договору здійснюється шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Крім того, відсутні документи, які фіксують результати передбаченого тестування (діагностики) та виявлені дефекти (несправності) баштових кранів. Акти здачі-прийняття робіт за договором №72 від 02.04.2014 не містять жодної конкретизації стосовно того, які саме роботи було виконано (у зв'язку з виявленими несправностями) по кожному з кранів. Натомість зазначено загальну фразу: «роботи по тестуванню (діагностиці), налагоджуванню та профілактичному ремонту крану».

Окрім зазначеного, за пп.4.1.1. п.4.1 договору №72 від 02.04.2014 замовник зобов'язаний передати виконавцю нормативно-технічну документацію, необхідну для проведення робіт, а виконавець за пп.4.2.1. п.4.2 несе матеріальну відповідальність за якість виконаних робіт та відповідність цих робіт діючій нормативно-технічній документації, отриманій від замовника. При цьому, відсутні будь-які докази передачі такої нормативно-технічної документації замовником виконавцю, а також перелік і конкретизація, якій саме документації мають відповідати роботи виконавця, у зв'язку з чим він несе матеріальну відповідальність

В той же час, надані позивачем договори з його контрагентами та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за такими договорами стосовно виконання робіт баштовими кранами не є належними доказами реального виконання договору №72 від 02.04.2014, укладеного з ТОВ «Регіон Прайс», оскільки не фіксують відповідних обставин.

В частині договору про виконання робіт №78 від 11.04.2014 (згідно із специфікацією - ремонту редуктора), позивач посилався на службову записку технічного директора ТОВ «Рентакран ТМ», у якій вказано про необхідність здійснення ремонту редуктора для коректної роботи дизелевозу Ferrit DLP зав.№1007. Встановити зв'язок між виникненням необхідності ремонту редуктора за вказаною службовою запискою та укладенням договору №78 від 11.04.2014 не вбачається за можливе, оскільки у специфікації до вказаного договору не зазначено, ремонт якого саме редуктора мав бути здійснений. Також не вказано ані в договорі, ані в специфікації, ані в акті здачі-приймання робіт від 30.0.2014 №РП000000482, у чому саме заключався відповідний ремонт (які саме частини мали бути і були замінені, які несправності усунуті та яким чином).

Вказане вище у сукупності, за внутрішнім переконанням суду, свідчить про відсутність реальності операцій між ТОВ «Рентакран ТМ» та ТОВ «Регіон Прайс» за відповідними договорами.

Також судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Формула профіт" укладено договори:

- оренди майна №47 від 07.03.2014р.,

- оренди майна №48 від 07.03.2014р. ,

- №49 від 11.03.2014р. (оренда мобільного крану),

- поставки №24 від 04.02.2014р.;

- про виконання робіт №40 від 03.03.2014р.(проведення діагностики, налагоджуванню та профілактичного ремонту підйомників та баштових кранів),

- про виконання робіт №46 від 07.03.2014р.

Протягом періоду, коли відбувались спірні операції, - березня та квітня 2014 р., ТОВ "Формула профіт", за інформацією з реєстру платників ПДВ на веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx) було платником ПДВ.

На виконання умов вищезазначених договорів, оформлено наступні документи: видаткова накладна, акти здачі-прийняття робіт, рахунки-фактури, податкові накладні. На підтвердження здійснення оплати позивачем надано копії платіжних доручень. Копії вищезазначених документів містяться у матеріалах справи (т.2 а.с. 35-134).

Усі вищеперелічені документи від імені ТОВ "Формула профіт" підписано директором ОСОБА_2

Вироком Печерського районного суду м.Києва від 02.07.2016 у справі № 757/24472/16-к ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.358 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили 02.08.2016.

Вказаним вище вироком встановлено наступне.

«…Згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_2 в лютому 2014 року, перебуваючи у Печерському районі міста Києва в районі станції метро «Печерська» м. Києва, на прохання маловідомої особи на ім'я Юрій за грошову винагороду у розмірі 4000 грн., погодився на створення товариства з обмеженою відповідальністю без мети ведення фінансово-господарської діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, підписав протокол № 04/02-14 загальних зборів учасників ТОВ «Формула Профіт» () від 04.02.2014 року щодо створення товариства, затвердження розміру статутного капіталу на загальну суму 210 000,00 грн, 100 % якого належить ОСОБА_2, обрання директором товариства себе, з створення фіктивного суб'єкта підприємництва - ТОВ «Формула Профіт» ().

Також, в офісному приміщенні по вулиці Ш. Руставелі м. Києва у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Самойлович Т.М. 30.09.2014р. ОСОБА_2 підписав статут ТОВ «Формула Профіт» () з метою прикриття незаконної діяльності, що передбачена вказаним статутом.

В подальшому зазначені документи невстановленими слідством особами були передані до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для реєстрації ТОВ «Формула Профіт» ().

Підписання ОСОБА_2 реєстраційних документів ТОВ «Формула Профіт» () дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.

… Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, що виразилися у фіктивному підприємництві, тобто створенні суб'єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205 КК України…»

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З вказаного вироку суду вбачається, що ОСОБА_2, підписав реєстраційні документи ТОВ "Формула профіт" з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених слідством осіб без мети ведення фінансово-господарської діяльності, тобто був формальним директором, оскільки не здійснював діяльність підприємства, а відтак і не підписував жодних первинних бухгалтерських документів щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ "Формула профіт".

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 1 чинного на момент виникнення спірних правовідносин Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2014 р. за № 185/24962 передбачено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті.

Усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою (п.18).

Таким чином, первинні документи, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту, зокрема і податкові накладні, та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, видані контрагентом, діяльність якого мала ознаки фіктивного підприємництва, та підписані від імені особи, яка заперечила свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до податкового кредиту та визначених пунктом 138.1 статті 138 ПК витрат є безпідставними (зазначена позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, неодноразово викладеній, зокрема у постановах від 05.03.2012 № 21-421а11, від 26.01.2016 по справі № 2а-15327/12/2670, від 14.06.2016 по справі № 826/14268/14 ).

При цьому, суд враховує вимоги частини 2 статті 161 КАС України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Біржовий університет" укладено договори:

- поставки №ДП77 від 08.09.2014р. (запасні та складові частини до портової техніки),

- про відступлення права вимоги №15 від 06.10.2014р.

Протягом періоду, коли відбувались спірні операції, - вересня 2014 р., ТОВ "Біржовий університет", за інформацією з реєстру платників ПДВ на веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx) було платником ПДВ.

По взаємовідносинах позивача з ТОВ "Біржовий університет", окрім вищезазначених договорів, до матеріалів справи долучено копії: специфікації до договору №ДП77 від 08.09.2014, видаткової накладної, рахунка-фактури, податкової накладної та платіжних доручень (т.3 а.с.32-46).

За даними Акту перевірки, щодо ТОВ "Біржовий університет", станом на момент проведення перевірки, було внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, чисельність штатних працівників у вересні 2014 р. становить п'ять осіб, балансова вартість основних фондів станом на 31.12.2013 становить 43,2 тис.грн.

У зв'язку з посиланнями у Акті перевірки на відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, устаткування, складських приміщень, транспорту, необхідних для здійснення відповідного виду діяльності, суд вважає необхідним дослідити первинні документи стосовно господарських операцій позивача з ТОВ "Біржовий університет".

За договором поставки №ДП77 від 08.09.2014 продавець (ТОВ «Біржовий університет») зобов'язується поставити та передати у власність покупця (ТОВ «Рентакран ТМ») складові частини до портової техніки та устаткування, загальна ціна, найменування та кількість яких визначається специфікацією (п.1.1, 2.1). Згідно з п.3.1 поставка товару за договором здійснюється за заявками покупця.

Жодної заявки покупця, як це передбачено договором, позивачем не надано.

Разом з тим, п.2.2. вищевказаного договору передбачено, що якість товару та його характеристики мають відповідати EN, DIN та ГОСТ, встановленим на даний вид складових частин, та технічним вимогам виробника обладнання, на яке постачаються складові частини.

Разом з тим, до матеріалів справи не надано жодного документа стосовно відповідності товару, який мав бути придбаний ТОВ «Рентакран ТМ» за договором поставки №ДП77 від 08.09.2014, зазначеним вимогам (наприклад, сертифікатів відповідності, декларацій відповідності чи будь-яких інших). Не надано документів складського зберігання товару.

При цьому, надані позивачем копії договору №СД/Т/СН019 від 28.08.2014, укладеного з ДП «Морський торговельний порт «Южний», специфікацій до нього та видаткової накладної (т.5 а.с.83-103) суд не приймає як належний доказ товарності операцій позивача та ТОВ «Біржовий університет», оскільки з наданих документів неможливо достовірно встановити, який саме товар був проданий ДП «Морський торговельний порт «Южний», - чи придбаний у ТОВ «Біржовий університет» чи в інших контрагентів.

Вказане вище у сукупності, за внутрішнім переконанням суду, свідчить про відсутність реальності операцій між ТОВ «Рентакран ТМ» та ТОВ «Біржовий університет» за відповідним договором.

Також судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Іксів Авілан" укладено договори:

- поставки №12 від 10.10.2014;

- відступлення права вимоги №1-02/2015.

На виконання умов договору поставки №12 від 10.10.2014, оформлено наступні документи: видаткова накладна №ІА-0000175 від 13.10.2014, рахунок-фактура №ІА-0000176 від 13.10.2014, податкова накладна №52 від 13.10.2014. На підтвердження здійснення оплати позивачем надано копії платіжних доручень. Копії вищезазначених документів містяться у матеріалах справи (т.3 а.с. 23-30).

Протягом періоду, коли відбувались спірні операції, - жовтня 2014 р., ТОВ "Іксів Авілан", за інформацією з реєстру платників ПДВ на веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx) було платником ПДВ.

У зв'язку з посиланнями у Акті перевірки на відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, устаткування, складських приміщень, транспорту, необхідних для здійснення відповідного виду діяльності, суд вважає необхідним дослідити первинні документи стосовно господарських операцій позивача з ТОВ "Іксів Авілан".

За договором поставки №12 від 10.10.2014 постачальник (ТОВ "Іксів Авілан") зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, зазначений у специфікаціях (п.1.1). Як вбачається із специфікації №1, товар - це канат 11 мм (500 м).

Товарність операції з ТОВ "Іксів Авілан" не підтверджено в ході судового розгляду, оскільки не надано документів про якість придбаного канату, не надано документів на підтвердження складського зберігання канату: ні 500 м, які були отримані за договором №12 від 10.10.2014 , ні 20 м, які залишилися після того, коли, як посилається позивач, канат 480 м було перепродано ТОВ «Північно-український будівельний альянс».

При цьому, надані позивачем копії договору №ДП/51/2/2014 від 01.10.2014, укладеного з ТОВ «Північно-український будівельний альянс», специфікації до нього та видаткової накладної (т.5 а.с.71-77) суд не приймає як належний доказ товарності операцій позивача та ТОВ «Іксів Авілан», оскільки з наданих документів неможливо достовірно встановити, який саме товар був проданий ТОВ «Північно-український будівельний альянс», - чи придбаний у ТОВ «Іксів Авілан» чи в іншого контрагента.

Також, між позивачем та ПП «НП «Хіміч» було укладено договори:

- поставки №64 від 01.10.2014;

- про виконання робіт №ХМ61 від 06.10.2014;

- про виконання робіт №ХМ57 від 01.10.2014;

- оренди майна №ХМ58 від 01.10.2014.

На виконання умов вищезазначених договорів, оформлено наступні документи: видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт, рахунки-фактури, податкові накладні. На підтвердження здійснення оплати позивачем надано копії платіжних доручень. Копії вищезазначених документів містяться у матеріалах справи (т.2 а.с. 135-250, т.3 а.с. 1-16).

Протягом періоду, коли відбувались спірні операції, - жовтня 2014 р., ПП «НП «Хіміч», за інформацією з реєстру платників ПДВ на веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx) було платником ПДВ.

У Акті перевірки (т.1 а.с.45) наявні посилання на ненадання ПП «НП «Хіміч» інформації про використання основних фондів, підтверджуючих документів штатного розкладу для встановлення чисельності працюючих і їх кваліфікації, документів щодо використання у своїй діяльності орендованих приміщень (відповідно до матеріалів, що находяться у справі суб'єкта господарювання, інформаційних баз даних АС «Податковий блок», «Перегляд результатів співставлення», що використовуються в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві). Також зафіксовано, що в ході проведення аналізу даних не встановлено факту передачі товарів, послуг від ПП «НП «Хіміч» до підприємств-покупців у зв'язку з відсутністю (ненаданням до перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає необхідним дослідити первинні документи стосовно господарських операцій позивача з ПП «НП «Хіміч».

За договором №ХМ61 від 06.10.2014 замовник (ТОВ «Рентакран ТМ») доручає, а виконавець (ПП «НП «Хіміч») зобов'язується на свій ризик виконати власними та залученими силами і засобами відповідно до умов цього договору роботи, зазначені у специфікації.

У специфікації №1 до зазначеного договору зазначено перелік послуг, зокрема монтаж баштового крану ІІ рівня міжповерхових розкріплень (п.2), монтаж анкерного кріплення ES31 (п.5), перебазування, послуги автокрану Zoomlion QOOH-3 (п.6, п.7), сервісне обслуговування гальмівного кулака (п.11), тощо. При цьому, ані в договорі, ані в специфікації, ані в будь-яких інших документах (в т.ч. актах здачі-прийняття робіт) не зазначено необхідної для реального надання передбачених послуг інформації, як-от: де виконавець зобов'язався здійснити і, за документами, здійснив монтаж баштового крану ІІ рівня міжповерхових розкріплень, монтаж анкерного кріплення, перебазування звідки і куди, які послуги автокрану Zoomlion QOOH-3, сервісне обслуговування якого гальмівного кулака та ін.

Крім того, позивачем не надано передбаченого пп.4.2.1 п.4.2 договору графіка виконання робіт. Договором не передбаченого строку його виконання, натомість зазначено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.7.1). Умови нормальної господарської діяльності підприємства, на думку суду, зумовлюють необхідність встановлення конкретних строків надання послуг, особливо, враховуючи пояснення позивача стосовного використання отриманих послуг за договорами з іншими контрагентами.

Таким чином, надані документи не містять необхідної для реального виконання послуг чіткості та деталізації.

З наданих позивачем документів на підтвердження використання отриманих за договором №ХМ61 від 06.10.2014 послуг/робіт у власній господарській діяльності не вбачається економічної доцільності, оскільки послуги, надані ПП «НП «Хіміч» є дорожчими за вартість реалізованих контрагентам послуг (наприклад, придбана позивачем у ПП «НП «Хіміч» послуга з монтажу анкерного кріплення ES 31 коштує 18 395,00 грн., а реалізована ПрАТ «Фундамент» ця послуга за 3500,00 грн. (т.5 а.с.268); придбана позивачем у ПП «НП «Хіміч» послуга з монтажу другого рівня міжповерхових розкріплень коштує 28 095,00 грн., а реалізована ТОВ «Північно-український будівельний альянс» за 13 500,00 грн., послуга з монтажу баштового крану Liebherr 130ЕС на висоту 82 м придбана за 16 358,00 грн., а реалізована за 15 833,33 грн. (т.5 а.с.314)).

За договором про виконання робіт №ХМ57 від 01.10.2014 замовник (ТОВ «Рентакран ТМ») доручає, а виконавець (ПП «НП «Хіміч») зобов'язується виконати власними та залученими силами і засобами роботи по тестуванню (діагностиці), налагоджуванню та профілактичному ремонту баштових кранів згідно заявки з переліком видів робіт та обладнання, по яких будуть здійснюватися роботи, а замовник зобов'язується оплатити ці роботи (п.1.1).

Висновку про відсутність реального характеру операцій за вказаним договором суд дійшов у зв'язку з аналогічними обставинами, встановленими за аналогічними договором з ТОВ «Регіон Прайс» (№72 від 02.04.2014), зокрема, замовник зобов'язаний передати виконавцю нормативно-технічну документацію, необхідну для проведення робіт, а виконавець несе матеріальну відповідальність за якість виконаних робіт та відповідність цих робіт діючій нормативно-технічній документації, отриманій від замовника. При цьому, відсутні будь-які докази передачі такої нормативно-технічної документації замовником виконавцю, а також перелік і конкретизація, якій саме документації мають відповідати роботи виконавця, у зв'язку з чим він несе матеріальну відповідальність

В той же час, надані позивачем договори з його контрагентами та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за такими договорами стосовно виконання робіт баштовими кранами не є належними доказами реального виконання договору №ХМ57 від 01.10.2014, укладеного з ПП «НП «Хіміч», оскільки не фіксують відповідних обставин.

За договором поставки №64 від 01.10.2014 постачальник (ПП «НП «Хіміч») зобов'язується поставити та передати у власність покупця (ТОВ «Рентакран ТМ») товар, зазначений у специфікаціях.

Позивачем не надано документів, які мали б засвідчувати відповідність товару міжнародним стандартам та характеристикам, а також технічним вимогам, як це передбачено п.2.2 та п.2.4 вищевказаного договору. Крім того, специфікація, договір не містять необхідної для реального виконання господарських операцій деталізації деяких товарів (наприклад, комплект яких кільцевих ущільнень - п.22, комплект яких сальникових ущільнень - п.23), а також послуг доставки за п.30 (чого та за якою адресою).

Пояснення позивача щодо подальшого продажу (поставки) товару ДП «Морський торговельний порт «Южний» за договором №СД/Т/СН-19 від 28.08.2014 та видатковою накладною від 12.11.2014 не підтверджується наданими доказами (у зв'язку з відсутністю зазначеної накладної). Таким чином, відсутні докази використання отриманого за договором №64 від 01.10.2014 товару у господарській діяльності позивача.

В частині договору оренди майна №ХМ58 від 01.10.2014, пп.6.1.3 п.6.1 передбачено обов'язок орендаря (ТОВ «Рентакран ТМ») підтримувати майно, що орендується в справному стані та за свій рахунок, для чого здійснювати його технічне обслуговування відповідно до настанов заводу-виробника, викладених в інструкції з експлуатації, яка передається орендарю одночасно з майном; а до обов'язків орендодавця (ПП «НП «Хіміч») за пп.6.3.2 п.6.3 входить передати необхідну документацію на майно, що передається у тимчасове користування. Таким чином, за договором №ХМ58 від 01.10.2014 позивач взяв на себе обов'язок здійснювати технічне обслуговування орендованого мобільного крану відповідно до інструкції заводу-виробника, яка мала би бути передана йому разом з іншою документацією на кран. Натомість з наданих актів приймання-передачі майна (т.2 а.с.144-145) не вбачається передачі орендарю разом з майном передбаченої договором документації на нього.

В той же час, позивачем не надано пояснень, у яких саме господарських операціях було використано орендований за договором №ХМ58 від 01.10.2014 мобільний кран за адресою: Донецька область, м.Миколаївка, Слов'янський район.

Вказане вище у сукупності, за внутрішнім переконанням суду, свідчить про відсутність реальності операцій між ТОВ «Рентакран ТМ» та ПП «НП «Хіміч» за відповідними договорами.

Також, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Ека строй плюс» укладено договори:

- про виконання робіт №ЕС-121 від 01.12.2014;

- про виконання робіт №ЕС-124 від 02.12.2014

- про відступлення права вимоги №1-02/2015 від 04.02.2015.

На виконання умов вищезазначених договорів, оформлено акти здачі-прийняття робіт, рахунки-фактури, податкові накладні. На підтвердження здійснення оплати позивачем надано копії платіжних доручень. Копії вищезазначених документів містяться у матеріалах справи (т.1 а.с. 62-182).

Протягом періоду, коли відбувались спірні операції, - грудня 2014 р., ТОВ «Ека строй плюс», за інформацією з реєстру платників ПДВ на веб-сайті Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/reestr.jspx) було платником ПДВ.

У зв'язку з посиланнями у Акті перевірки на відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, устаткування, складських приміщень, транспорту, необхідних для здійснення відповідного виду діяльності, суд вважає необхідним дослідити первинні документи стосовно господарських операцій позивача з ТОВ «Ека строй плюс».

За договором №ЕС-121 від 01.12.2014 замовник (ТОВ «Рентакран ТМ») доручає, а виконавець (ТОВ «Ека строй плюс») зобов'язується на свій ризик виконати власними та залученими силами і засобами роботи, зазначені у специфікації.

У специфікації №1 до зазначеного договору зазначено перелік послуг, зокрема доставка запасних частин м.Кривий Ріг (п.1), доставка ТМЦ м.Київ, вул. Боженко, 89 (п.2), ремонт баштового крану зав.№350530 електричної частини (п.3), транспортні послуги доставки запасних частин м.Київ, п-кт Перемоги, 90/1 (п.7), демонтаж одноразового анкерного кріплення (п.8), ремонт підіймача САМАС (п.9), ремонт гальмівної частини дизелевоза (п.11) і т.ін. При цьому, ані в договорі, ані в специфікації, ані в будь-яких інших документах (в т.ч. актах здачі-прийняття робіт) не зазначено необхідної для реального надання передбачених послуг інформації, як-от: доставка звідки та яких, якої кількості, маси, габаритів тощо запасних частин, ТМЦ повинна бути здійснена за відповідною адресою (для визначення необхідного транспорту, та, відповідно, вартості такої доставки), демонтаж анкерного кріплення за якою адресою, ремонт яких частин, механізмів підіймача САМАС та місце його розташування, у чому заключається ремонт гальмівної частини дизелевоза, якого саме і за якою адресою та ін.

Крім того, позивачем не надано передбаченого пп.4.2.1 п.4.2 договору графіка виконання робіт. Вказаним договором не передбачено строку його виконання, натомість зазначено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.7.1). Умови нормальної господарської діяльності підприємства, на думку суду, зумовлюють необхідність встановлення конкретних строків надання послуг, особливо, враховуючи пояснення позивача стосовного використання отриманих послуг за договорами з іншими контрагентами.

Таким чином, надані документи не містять необхідної для реального виконання послуг чіткості та деталізації.

Позивачем не надано суду чітких пояснень стосовно того, яким чином кожна послуг (вид робіт), отримані за договором №ЕС-121 від 01.12.2014 використана у господарській діяльності позивача. Натомість позивач посилається на ряд договорів з його контрагентами суцільним порядком без конкретизації, яка з послуг, коли та за якими документами була використана.

При цьому, серед інших позивач посилається на договір сервісного обслуговування і гарантійного ремонту наземних дизелевозів №223 від 03.07.2012, укладений ним з ПАТ «Євраз суха балка». З акту надання послуг №140 від 25.12.2014 (т.6 а.с.24) вбачається виконання позивачем монтажу паливного насоса. Ціна зазначеної послуги разом з іншими (монтажем вихлопного колектора, гідрогенератора, заправки охолоджувальною рідиною та доливкою гідравлічного масла) становить 8 250,00 грн. В той же час, вартість отриманої за договором №ЕС-121 від 01.12.2014 послуги ТОВ «Ека строй плюс» з монтажу паливного насоса дизелевоза становить 10 100,00 грн. Також з акту надання послуг №139 від 25.12.2014 (договір з ПАТ «Євраз суха балка») вбачається вартість послуг з проведеної аварійної зупинки дизелевозу, демонтажу гальмівної системи, її монтажу, заміни гальмівних колодок, опорних пальців, прогонки різьбових з'єднань, діагностики гальмівної системи (п.1, 2 акта) у сумі 8000,00 грн., у той час, коли вартість ремонт гальмівної частини дизелевоза за договором ТОВ «Ека строй плюс» становить 15100,00 грн. Таким чином, відсутня економічна доцільність спірних операцій.

За договором №ЕС-124 від 02.12.2014 про виконання ТОВ «Ека строй плюс» робіт по тестуванню (діагностиці), налагоджуванню та профілактичному ремонту баштових кранів згідно заявки суд дійшов висновку про відсутність реального характеру операцій у зв'язку з аналогічними обставинами, встановленими за аналогічними договорами з ПП «НП «Хіміч» (№ХМ57 від 01.10.2014) та з ТОВ «Регіон Прайс» (№72 від 02.04.2014).

В той же час, надані позивачем договори з його контрагентами та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за такими договорами стосовно виконання робіт баштовими кранами не є належними доказами реального виконання договору №ЕС-124 від 02.12.2014, укладеного з ТОВ «Ека строй плюс», оскільки не фіксують відповідних обставин.

Вказане вище у сукупності, за внутрішнім переконанням суду, свідчить про відсутність реальності господарських операцій між ТОВ «Рентакран ТМ» та ТОВ «Ека строй плюс».

Покликання позивача на висновок експерта №18239/23696-23704/15-45 від 22.12.2015 за результатами проведення судово-економічної експертизи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки експертом не досліджувалося питання реальності господарських операцій з відповідними контрагентами.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідачем надано достатні докази в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентакран ТМ» відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко