Справа № 820/5295/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 р. № 820/5295/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/5295/17 за позовом приватного підприємства "Юнісвіт" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Юнісвіт" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110150/2017/200038/1 від 07.11.2017;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2017/00219 Дніпропетровської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача є необґрунтованими та протиправними, в звязку з чим, рішення, прийняті відповідачем є таким, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що відповідач діяв у межах та у спосіб встановлені чинним законодавством України, а отже рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є законним та обґрунтованим, а позовні вимоги приватного підприємства "Юнісвіт" безпідставними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року між приватним підприємством "Юнісвіт" та CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD укладено контракт №U-508/16 відповідно до умов якого CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобовязання поставити приватному підприємству "Юнісвіт" товари в асортименті, а приватне підприємство "Юнісвіт" зобовязалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Виходячи зі статті 3 контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "Інкотермс-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.

Як вбачається з матеріалів справи, партія товару, за митним оформленням якої приватне підприємство "Юнісвіт" звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №BTCN2016525 від 19 серпня 2016 року, відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Товар, що поставлявся за умовами контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, прибув на митну територію України у жовтні 2016 року.

У порту призначення (м. Одеса) товар отримано перевізником товариством з обмеженою відповідальністю "Юрія-груп" та доправлено його до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Відповідно до п 2.1. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року №631, для здійснення митного оформлення товарів Декларант подає до підрозділу митного оформлення митного органу митну декларацію на бланку єдиного адміністративного документа, заповнену згідно з обраним митним режимом, її електронну копію (у разі подання митної декларації на паперовому носії), рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Митним кодексом України, декларацію митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Приватне підприємство "Національні традиції", яке відповідно до умов договору №25/10-16 від 25 жовтня 2016 року про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобовязання надати приватному підприємству "Юнісвіт" послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України та їх оформленню у митних органах, звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які поставлено на адресу приватного підприємства "Юнісвіт" згідно умов контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року.

Митну декларацію, подану приватним підприємством "Національні традиції" прийнято до митного оформлення 27 жовтня 2016 року та присвоєно їй №110100001/2016/226685.

Як вбачається з електронного повідомлення надісланого Дніпропетровською митницею ДФС приватному підприємству "Національні традиції" митну декларацію №110100001/2016/226685 прийнято до бази даних митниці, а отже і до митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію розпочинається митне оформлення.

Згідно з ч. 1 ст. 326 Митного кодексу України до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, приміщень, де знаходяться товари, що підлягають митному контролю, або провадиться діяльність, а також до приладів обліку енергоносіїв, електричної, теплової та інших видів енергії органами доходів і зборів можуть застосовуватися засоби забезпечення ідентифікації.

Забезпечення ідентифікації, відповідно до ч. 2 ст. 326 Митного кодексу України, здійснюється шляхом накладення митних забезпечень: одноразових номерних запірно-пломбових пристроїв, печаток, голографічних міток, нанесення цифрового, літерного чи іншого маркування, ідентифікаційних знаків, проставляння штампів, взяття проб і зразків, складання опису товарів, транспортних засобів комерційного призначення, креслень, масштабних зображень, виготовлення фотографій, ілюстрацій, використання товаросупровідної документації тощо. При цьому накладення одноразових номерних запірно-пломбових пристроїв, печаток на транспортні засоби комерційного призначення може здійснюватися без проведення митного огляду товарів, що переміщуються зазначеними транспортними засобами через митний кордон України, про що робиться відповідна відмітка в товаросупровідних документах.

Крім того, виходячи з положень ч. 1 ст. 69 Митного кодексу України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Під час судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами, що з метою встановлення характеристик, визначених для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД, на підставі акту огляду №110100001/2016/226685 від 27 жовтня 2016 року Дніпропетровською митницею відібрано проби (зразки) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи).

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Митного кодексу України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобовязання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно з пп. 1 ч. 1 п. 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2015 року №450, декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема, коли точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;

Якщо в рамках процедур митного контролю та оформлення товарів, ввезених на митну територію України, за поданою митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа посадовою особою митного органу відбиралися проби (зразки) товарів, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи декларування таких товарів може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації. Випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) може бути здійснений митним органом відповідно до частини двадцять першої статті 356 Митного кодексу України.

Виходячи з обставин, викладених вище, приватне підприємство "Юнісвіт" позбавлене можливості завершити митне оформлення за декларацією №110100001/2016/226685 від 27 жовтня 2016 року, в звязку з чим, приватним підприємством "Юнісвіт" до Дніпропетровської митниці ДФС подано тимчасову митну декларацію №110100001/2016/226823 від 28 жовтня 2016 року, яка містила відомості аналогічні відомостям, які містилися в декларації №110100001/2016/226685 від 27 жовтня 2016 року, взявши на себе зобовязання вказати точні відомості про товар, митне оформлення якого здійснювалося, під час подання додаткової до тимчасової митної декларації, в строки, встановлені чинним законодавством України.

Відповідно до п 1.12 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, якщо законами України та/або іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи не передбачено інше, виконання митних формальностей за тимчасовою МД, періодичною МД, додатковою декларацією, письмовою заявою згідно з додатком 1 до Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, здійснюється відповідно до цього Порядку з урахуванням необхідності виконання окремих митних формальностей залежно від типу МД, митного режиму, особливостей переміщення, установлених для окремих митних режимів, засобів та способів переміщення товарів, під час оформлення тимчасової митної декларації має бути проведено весь комплекс митних формальностей, передбачений для оформлення митних декларацій.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, повязаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у звязку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно положень Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, при заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією, у випадках, передбачених митним кодексом України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як вказує стаття 2 контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсі №BTCN2016525 від 19 серпня 2016 року та пакувальному листі до нього, партія товару, яка підлягає поставці складається з товару у асортименті, загальною вартістю 56481 доларів США.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів, поставлених на виконання умов контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року декларантом подано копії наступних документів: контракт №U-508/16 від 05 серпня 2016 року; інвойс №BTCN2016525 від 19 серпня 2016 року;

Разом з вказаними документами, враховуючи положення ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, яка вказує, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, приватним підприємством "Юнісвіт" до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення подано копії інших документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема: пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016525 від 19 серпня 2016 року; видаткова накладна №525 від 16 вересня 2016 року; відвантажувальна специфікація №BTCN2016525/925-1 від 22 вересня 2016 року; якісний опис товару №BTCN2016525/19 від 19 вересня 2016 року; міжнародна товарно-транспортна накладна №2938; коносамент HPHILY16092802 від 26 вересня 2016 року; калькуляція №BTCN2016525/01 від 30 вересня 2016 року; звіт про оцінку майна №05-04/10/198 від 27 жовтня 2016 року; лист CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD №BTCN2016525/3 від 03 жовтня 2016 року; лист CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD №BTCN2016525/4 від 04 жовтня 2016 року; лист CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD №BTCN2016525/5 від 05 жовтня 2016 року; лист CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD №BAUN2016/3 від 05 жовтня 2016 року; лист приватного підприємства "Юнісвіт" №85/6-10 від 06 жовтня 2016 року; лист приватного підприємства "Юнісвіт" №86/6-10 від 06 жовтня 2016 року; лист приватного підприємства "Юнісвіт" №87/6-10 від 06 жовтня 2016 року; лист приватного підприємства "Юнісвіт" №87 від 27 жовтня 2016 року; прайс-лист №SH1947/16 від 05 вересня 2016 року; комерційна пропозиція №SFT1015/16 від 10 вересня 2016 року; декларацію країни відправлення товару.

Отже, враховуючи приписи ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України, які визначають, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті, приватним підприємством "Юнісвіт" в повному обсязі виконано вимоги ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу, що належне виконання приватним підприємством "Юнісвіт" вимог ст. 53 Митного кодексу України, щодо надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, за митним оформленням яких воно звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС підтверджується постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року, що залишена в силі постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року по справі №820/6666/16 якими встановлено факт виконання Приватним підприємством "Юнісвіт" обовязку щодо надання митному органу повного переліку документів, що дають можливість визначити митну вартість товарів.

Відтак, виходячи з положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини та враховуючи той факт, що Дніпропетровською митницею ДФС не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вказану обставину, суд дійшов до висновку, що документів, поданих приватним підприємством "Юнісвіт" до митного оформлення, достатньо для визначення митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року.

Як випливає з приписів ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що товари, митне оформлення яких здійснювалося за митною декларацією №110100001/2016/226823 від 28 жовтня 2016 року випущено Дніпропетровською митницею ДФС у вільний обіг за ціною, визначеною декларантом.

Оскільки, виходячи з ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, відсутність рішення про коригування митної вартості товарів та випуск їх у вільний обіг за ціною визначеною декларантом свідчить про визнання такої митної вартості відповідачем.

Вказана обставина підтверджується також постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року по справі №820/6666/16, якими встановлено, що оскільки Дніпропетровською митницею ДФС не прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, митну вартість товару, заявлену приватним підприємством "Національні традиції" під час подання митної декларації визнано митним органом.

Під час судового розгляду встановлено, що після проведення експертних досліджень на підставі висновку №139 від 02 листопада 2016 року наданого Дніпропетровським відділом Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС встановлено, що за визначеними в результаті дослідження показниками, досліджувана проба не суперечить інформації, заявленій в митній декларації №110100001/2016/226685 від 27 жовтня 2016 року.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України, приватним підприємством "Юнісвіт" 17 листопада 2016 року подано додаткову до тимчасової декларації, яку зареєстровано у базі даних митниці 17 листопада 2016 року під №110100001/2016/228719.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту предявлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають предявленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Під час здійснення митних формальностей за додатковою до тимчасової митної декларації №110100001/2016/228719 від 17 листопада 2016 року Дніпропетровська митниця ДФС звернулася до декларанта з вимогою про надання документів, зазначених в графі 44 ЕМД.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 255 Митного кодексу України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі, зокрема, подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.

Як вбачається за матеріалів справи, вказані вимоги виконано приватним підприємством "Національні традиції" 18 листопада 2016 року, про що свідчить електронне повідомлення про те, що 18 листопада 2016 о 14 год. 16 хв. вказані документи отримано Дніпропетровською митницею ДФС.

Враховуючи вказані обставини, 18 листопада 2016 року строк для здійснення митного оформлення митної декларації №110100001/2016/228719 від 17 листопада 2016 року поновлено.

Згідно з ч. 5 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Проте, в час, регламентований приписами Митного кодексу України Дніпропетровською митницею ДФС не вчинено ані дій, які б свідчили про необхідність проведення додаткових митних формальностей, ані дій, які б свідчили про завершення митного оформлення, що відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року, яку, в цій частині, залишено в без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року по справі №820/6666/16 визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської митниці ДФС щодо недотримання, встановлених ст. 255 Митного кодексу України, часових нормативів митного оформлення за митною декларацією №110100001/2016/228719 від 17 листопада 2016 року.

При подальшому оформленні митної декларації №110100001/2016/228719 від 17 листопада 2016 року, 07 листопада 2017 року Дніпропетровською митницею ДФС щодо товарів, які поставлено на адресу приватного підприємства "Юнісвіт" за контрактом №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2017/200038/1.

З цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Перевірка достовірності митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року здійснювалося Дніпропетровською митницею ДФС під час оформлення митної декларації №110100001/2016/226823 від 28 жовтня 2016 року за якою товари випущено у вільний обіг.

У Дніпропетровської митниці ДФС під час випуску товарів у вільний обіг за митною декларацією №110100001/2016/226823 від 28 жовтня 2016 року питань щодо недостатності відомостей для підтвердження складових митної вартості не виникало, про що свідчить відсутність запиту на надання додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Враховуючи обставини, викладені вище суд приходить до висновку, що Дніпропетровською митницею ДФС за результатами проведеної на підставі п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України перевірки заявленої приватним підприємством "Юнісвіт" митної вартості товарів прийнято рішення про повне її підтвердження документами, наданими позивачем, що й стало підставою для випуску товарів у вільний обіг.

В протилежному випадку Дніпропетровська митниця ДФС на етапі контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією №110100001/2016/226823 від 28 жовтня 2016 року мала право на підставі ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та вжити відповідних заходів згідно ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, у тому числі запитати від декларанта додаткові документи та відомості, необхідні для прийняття рішення про визнання/не визнання заявленої митної вартості товарів.

Тому, дії Дніпропетровської митниці ДФС щодо встановлення митної вартості товарів за митною декларацією №110100001/2016/228719 від 17 листопада 2016 року не мають під собою правового підґрунтя, а отже, є незаконними.

Також суд звертає увагу, що до перевірки правильності визначення митної вартості товарів після випуску їх у вільний обіг Митним кодексом України встановлені певні особливості.

З урахуванням положень п. 4 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України перевірку правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску можливо здійснити в порядку, визначеному статтями 345-354 Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 14 ст. 354 Митного кодексу України рішення щодо правильності визначення заявленої у митній декларації митної вартості товарів окремими документами не оформлюється, а зазначається в акті про результати перевірки.

Таким чином, після випуску товарів у вільний обіг митниця за наявності обґрунтованих підстав має змогу вжити заходів з ініціювання проведення документальної перевірки дотримання платником податків законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та зробити у акті перевірки відповідні висновки щодо правильності визначення заявленої у митній декларації митної вартості товарів.

Враховуючи той факт, що Дніпропетровською митницею ДФС визнано митну вартість товарів, визначену приватним підприємством "Юнісвіт" у митній декларації №110100001/2016/226823 від 28 жовтня 2016 року, та подання аналогічних документів на підтвердження митної вартості товарів під час митного оформлення додаткової до тимчасової митної декларації №110100001/2016/228719 від 17 листопада 2016 року, суд приходить до висновку, що у Дніпропетровської митниці ДФС відсутні підстави для коригування митної вартості товарів.

Також суд звертає особливу увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як вбачається з Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у графі зз рішення про коригування митної вартості товарів зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з матеріалів справи рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2017/200038/1 від 07 листопада 2017 року Дніпропетровською митницею ДФС у графі 33 не містить належного обґрунтування обставин, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, за митним оформленням яких звернулося приватне підприємство "Юнісвіт".

Суд зазначає, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 не надають можливості митному органу вказувати відомості, які мають міститися у графі 33 рішення про коригування митної вартості у спосіб відмінний від способу, визначеного вказаними правилами.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відступлення від положень Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 та викладення причин здійснення коригування митної вартості у окремому повідомленні, направленому декларанту, є порушенням правил заповнення рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи обставини, викладені вище, рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2017/200038/1 від 07 листопада 2017 року не містить обовязкових відомостей, передбачених чинним законодавством України, а отже його не можна вважати таким, що прийнято у чіткій відповідності до законодавства України, в звязку з чим воно є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до ч. 11 ст. 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Із наведених положень випливає, що однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Скасування рішення про коригування митної вартості товарів, підтверджує факт відсутності неправильності визначення декларантом митної вартості товарів.

Відсутність цієї обставини свідчить про відсутність підстав для відмови у прийнятті митної декларації. Відмову, учинену органом доходів і зборів за відсутності цієї обставини, слід вважати необґрунтованою, а необґрунтованість рішення субєкта владних повноважень є підставою для скасування такого рішення.

Отже, скасування судом рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного підприємства "Юнісвіт" підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов приватного підприємства "Юнісвіт" (місцезнаходження - просп. Московський, буд. 94, к. 307 А, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код 40479838) до Дніпропетровської митниці ДФС (місцезнаходження - вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, 49038, ідентифікаційний код 39421732) про скасування рішення та картки відмови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110150/2017/200038/1 від 07.11.2017.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2017/00219 Дніпропетровської митниці ДФС.

Стягнути на користь приватного підприємства "Юнісвіт" (ідентифікаційний код 40479838) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39421732) судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 грудня 2017 року.

Суддя А.С. Мороко