Справа № 450/3145/15-а
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3145/15-а Провадження № 2-а/450/31/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Пустомитівському районні Львівської області про зобовязання вчинити дії,-

встановив :

14.12.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява, яку згодом була уточнена. ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районні Львівської області про зобовязання вчинити дії. У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Пенсійного Фонду України в особі Управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області в питанні відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та скасувати Рішення № 48505 від 08.10.2015 року «Про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» громадянину ОСОБА_1: зобовязати Пенсійний Фонд України в особі Управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком, починаючи з 2 жовтня 2015 року, і виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 2 жовтня 2015 року,тобто з моменту подання заяви про призначення пенсії за віком: стягнути з Управління пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області в користь ОСОБА_1 487,20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

02.20.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. 22.07.2015 року відповідачем прийнято Рішення № 48505 про відмову позивачеві у призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зазначене рішення позивач вважає незаконним, оскільки у відповідача немає законних підстав у відмові виплати йому пенсії.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві позов просить задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просив задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просив задоволити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районні Львівської області ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнали та дав суду пояснення аналогічні викладеним у письмовому заперечені проти позову з якого слідує, що 02.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районні у Львівській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». УПФЦ в Пустомитівському районі у Львівській області прийняло рішення № 48505 від 08.10..2015р. про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» аргументуючи свої дії тим, що у звязку з відсутністю документів, які підтверджують місце реєстрації, проживання (паспорт з відміткою про реєстрацію Наказ МВС № 1077 від 22.11.20121 року Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для нього документів), тобто не представлено паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію проживання на території України. Оскільки ОСОБА_1 перебуває на консульському обліку в Федеративній Республіці Німеччина, де періодично перебуває відвідуючи хвору матір і членів сімї немає підстав для призначення пенсії гр. ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

Згідно підтверджуючих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 30 років 10 місяців 27 днів /а.с. 6-11/.

Рішення №48505 від 08.10.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, з посиланням на те, що у звязку з відсутністю документів , які підтверджують місце реєстрації, проживання ( паспорт з відміткою про реєстрацію Наказ МВС № 1077 від 22.11.20121 року Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для нього документів) а.с.4-5/.

Відповідно до довідки №851 від 10.12.2015, виданої виконавчим комітетом Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, без реєстрації місця проживання /а.с.11/.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Законі Україні Про пенсійне забезпечення , якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 44 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально безпосередньо до органу, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У п. 7 Порядку встановлені, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема: документи про місце проживання (реєстрації) заявника.

Згідно п. 16 Порядку, особа , яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

За приписами п. 29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про громадянство України, документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт , службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

ОСОБА_1 є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу набув право на отримання пенсії за віком. Позивачем виконані вимоги п. 7 Порядку щодо надання необхідних документів для призначення пенсії, зокрема, на підтвердження громадянства та місця проживання (реєстрації) надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача у реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення та призначенні йому пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 24 Конституції України гарантує громадянам України рівність конституційних прав незалежно від місця проживання громадяни мають рівні права і свободи і є рівними перед Законом. не може бути привілеїв, чи обмежень за ознаками раси , кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт,- яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Рішенням Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року визнано неконституційним положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Отже, з 7.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності ст. ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Виходячи з вищенаведеного, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може повязуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобовязана гарантувати право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Відмова у призначенні пенсії за віком позивачу за підстав відсутності документів, які підтверджують місце реєстрації, проживання фізичних осіб в Україні, суперечить Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 зі змінами та доповненнями у редакції постанови від 07.07.2014 року, наявність документів, що підтверджують місце проживання в Україні при призначенні пенсії громадянину, який перебуває на консульському обліку в Федеративній Республіці Німеччини, не передбачено вказаним Порядком та не є підставою для відмови у призначенні виплати пенсії.

Таким чином суд вважає підстави відмови у призначенні пенсії, викладені в рішенні 48505 від 08.10.2015 року, необґрунтованими.

На підставі ст. 11 КАС України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

керуючись ст.ст. 7-14, 51, 71, 137, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 49, 54, «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,-

постановив :

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправними дії Пенсійного Фонду України в особі Управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області в питанні відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та скасувати Рішення №48505 від 08.10.2015 року « Про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» громадянину ОСОБА_1.

Зобовязати Пенсійний Фонд України в особі Управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком, починаючи з 2 жовтня 2015 року, і виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 2 жовтня 2015 року, тобто з моменту подання заяви про призначення пенсії за віком.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області в користь ОСОБА_1 487,20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_4