Справа № 804/7610/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 804/7610/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Боженко Н.В.
суддя - Тулянцева І.В.
суддя - Захарчук-Борисенко Н.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний гранд" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний гранд» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 147529/41007479 від 08.09.2017 року, № 147530/41007479 від 08.09.2017 року, № 139391/41007479 від 05.09.2017 року були прийняті відповідачем протиправно з порушенням норм чинного законодавства, оскільки позивачем на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкових накладних, були надані усі належні документи та пояснення, проте, відповідачем протиправно не були взяті до уваги надані пояснення та документи, в результаті чого відмовлено у реєстрації податкових накладних.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, подав до суду письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на правомірність рішень, а також подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Будівельний гранд» (Підрядник) та КВП КМР «Міськводоканал» (Замовник) укладено договір підряду № 234/17 від 05.05.2017 року (а.с. 21-27).
У відповідності до п. 3.1 Договору, договірна ціна (Додаток № 1) визначається на підставі кошторисної документації та складає 328 455,40 грн.
Пунктом 3.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 09.06.2017 року), передплата складає 100% від вартості договору та сплачується на протязі 10-х календарних днів з моменту укладання Договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі актів фактично виконаних робіт в 20-ти денний термін за формою КБ-2В, підписаних уповноваженими представниками сторін.
На виконання умов вказаного договору КВП КМР «Міськводоканал» 13.06.2017 року здійснило оплату передплати за договором у розмірі 328 455,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5819 від 13.06.2017 року (а.с. 41).
Крім того, виконання позивачем умов Договору № 234/17 від 05.05.2017 року підтверджується такими первинними бухгалтерськими документами, а саме: податковою накладною № 2, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за червень 2017 року, Договірною ціною на відновлення дорожнього покриття після аварійних робіт КВП КМР «Міськводоканал», Локальним кошторисом на будівельні роботи № 2-1-1/2-1-1, Дефектним актом (а.с. 28, 29, 33-35, 36-40).
Також, між ТОВ «Будівельний грант» (Підрядник) та КП КМР «Тепломережі» (Замовник) укладено договір підряду № 00.08.0239 від 24.07.2017 року (а.с. 42-43).
Згідно п. 3.1 Договору, ціна Послуг визначається на підставі кошторисної документації, погодженої сторонами Договірною ціною (Додаток № 2), та дорівнює 4 705 091,98 грн. у тому числі ПДВ 784 182,00 грн.
Пунктом 3.2 Договору встановлені умови оплати: відстрочка платежу до 120 календарних днів після прийняття наданих послуг та підписання Акту за формою КБ-2В.
Виконання позивачем умов вказаного Договору підтверджується такими первинними бухгалтерськими документами, зокрема: податковою накладною № 3, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт і витрати, оборотно-сальдовую відомістю по рахунку 361 за червень 2017 року, платіжним дорученням № 322, Актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2017 року (а.с. 44-46, 48, 51).
Крім того, ТОВ «Будівельний гранд» (Виконавець) та ТОВ «Містокомбуд» (Замовник) укладено договір № 3105/2017-1 від 31.05.2017 року (а.с. 53-55).
Згідно з п. 2.1 Договору, ціна Робіт з урахуванням ПДВ 18 903 246,20 грн.
Відповідно до п. 3.2 Договору, Замовник перераховує Виконавцю попередню оплату у розмірі 30% ціни річного обсягу робіт: на 2017 рік попередня оплата у розмірі 750 000,00 грн.
19 червня 2017 року ТОВ «Містокомбуд» здійснило оплату попередньої оплати за договором у розмірі 750 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26 від 19.06.2017 року (а.с. 52).
Виконання позивачем умов вказаного Договору № 3105/2017-1 від 31.05.2017 року підтверджується такими первинними бухгалтерськими документами, зокрема: податковою накладною № 4, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за 22.06.2017 року (а.с. 56, 57).
З урахуванням викладеного, встановлено, що позивачем по означеним договорам були виписані податкові накладні: № 2 від 13.06.2017 року на суму 328 455,40 грн., в т.ч. ПДВ 54 742,57 грн.; № 3 від 16.06.2017 року на суму 128 925,86 грн., в т.ч. ПДВ 21 487,64 грн.; № 4 від 19.06.2017 року на суму 750 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 125 000,00 грн. та надіслані для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Однак, автоматизованою системою ДФС України було направлено платнику квитанції: № НОМЕР_1 від 19.07.2017 року, № НОМЕР_2 від 19.07.2017 року, № НОМЕР_3 від 19.06.2017 року, у яких зазначено що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:42.11. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, що достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
На виконання зазначених вимог позивачем на адресу відповідача направлені повідомлення:
- № 1 від 01.09.2017 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції за відмовленою ПН, зокрема копії Додаткової угоди № 1 від 09.06.2017 року до договору підряду № 234/17 від 05.05.2017 року, Пояснювальної записки, Кошторисних розрахунків, Локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1/2-1-1, Розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1/2-1-1, Дефектного акту;
- № 2 від 01.09.2017 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції за відмовленою ПН, зокрема копії Договору підряду № 00.08.0239 від 24.07.2017 року, акта № 2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2017 року та Платіжного доручення № 322;
- № 3 від 01.09.2017 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції за відмовленою ПН, зокрема копії Договору № 3105/2017-1 та Платіжного доручення № 26.
За результатами розгляду поданих ТОВ «Будівельний гранд» повідомлень, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення № 147529/41007479 від 08.09.2017 року, № 147530/41007479 від 08.09.2017 року, № 139391/41007479 від 05.09.2017 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 2 від 13.06.2017 року, № 3 від 16.06.2017 року, № 4 від 19.06.2017 року.
Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стало надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
Не погоджуючись із прийнятими комісією Державної фіскальної служби України рішеннями позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням ДФС України, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 року (далі Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).
Згідно пункту 6 Критеріїв містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанціях про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу № 567.
Однак, в даному випадку, відповідачем не надані докази необхідності зупинення реєстрації податкових накладних.
Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до п.п. 201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України).
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до п.п.201.16.2. Податкового кодексу України.

На виконання вимог п. 201.16.1 - 201.16.2 ст. 201 ПК України та пропозицій викладених у квитанціях, 01.09.2017 року ТОВ «Будівельний гранд» подано відповідні пояснення стосовно факту виписки податкових накладних № 2 від 13.06.2017 року, № 3 від 16.06.2017 року та № 4 від 19.06.2017 року з наданням документів до пояснень.

Разом з тим, Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказані пояснення ТОВ «Будівельний гранд» та додані до них документи, підтверджуючі факти, викладені у поясненнях, були прийняті рішення № 147529/41007479 від 08.09.2017 року, № 147530/41007479 від 08.09.2017 року, № 139391/41007479 від 05.09.2017 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 2 від 13.06.2017 року, № 3 від 16.06.2017 року та № 4 від 19.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З вказаних вище рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо підстав та обґрунтувань для прийняття таких рішення, а лише містять загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (далі - постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп."в" п.п.201.16.1. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16. ст. 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до п. "в" п.п.201.16.1 п. 201.16. ст. 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Проте, в оскаржуваних рішеннях комісії ДФС України не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, якого законодавства, в чому полягає порушення, та/або яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Отже, на думку колегії суддів, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав, що стали причиною відмови в реєстрації податкових накладних ТОВ «Будівельний гранд» № 2 від 13.06.2017 року, № 3 від 16.06.2017 року та № 4 від 19.06.2017 року.

З урахуванням наведеного, Державною фіскальною службою України не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, визначених ч.2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 13.06.2017 року, податкову накладну № 3 від 16.06.2017 року, податкову накладну № 4 від 19.06.2017 року подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельний гранд» (), колегія суддів зазначає наступне.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Відповідно до Рекомендацій ОСОБА_1 Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих ОСОБА_1 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З системного аналізу вищевказаних положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідних податкових накладних та зазначення дат їх реєстрації.

Водночас, у даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2 від 13.06.2017 року, № 3 від 16.06.2017 року, № 4 від 19.06.2017 року подані ТОВ «Будівельний гранд» є ефективним способом захисту прав позивача та гарантією остаточного вирішення спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснено на підставі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний гранд» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України () № 147529/41007479 від 08.09.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 13.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 147530/41007479 від 08.09.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 16.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 139391/41007479 від 05.09.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 19.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 13.06.2017 року, податкову накладну № 3 від 16.06.2017 року, податкову накладну № 4 від 19.06.2017 року складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельний гранд» (), в порядку встановленому чинним законодавством.

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний гранд» () судовий збір у розмірі 3 200 гривень (три тисячі двісті гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4