Справа № 815/8441/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 р. м. ОдесаСправа № 815/8441/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Федусика А.Г.

при секретарі - Андроновій Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року, у справі за позовом Одеської митниці Державної фіскальної служби до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС", про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Одеська митниця Державної фіскальної служби звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги управлінню Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу від 28 жовтня 2013 року, у сумі 1360,00 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року задоволено позовні вимоги та скасовано оскаржувану постанову про накладення стягнення, так як судові рішення на виконання яких відкрите відповідне виконавче провадження скасовані судом касаційної інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за невиконання останніх.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як у звязку зі встановленням факту повторності невиконання судового рішення, що набрало законної сили, державним виконавцем правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу, відповідно до норм чинного на той час ЗУ «Про виконавче провадження».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, у справі № 1570/4911/2012, зокрема, зобовязано ОСОБА_1 митницю скласти та надати висновок до Головного управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість, на загальну суму 67 975,78 грн.

При цьому, після набрання вказаною постановою законної сили Одеським окружним адміністративним судом 05 березня 2013 року видано ТОВ «ОДЄТЕКС» виконавчий лист у справі № 1570/4911/2012.

Внаслідок чого, ТОВ «ОДЄТЕКС» 07 травня 2013 року звернулось до ОСОБА_1 митниці із заявою щодо примусового виконання рішення суду, згідно отриманого виконавчого листа від 05 березня 2013 року.

Постановою державного виконавця від 13 травня 2013 року відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника виконати рішення суду, крім того, повідомлено про можливість накладення штрафу у разі його невиконання.

Вказана постанова отримана боржником 18 травня 2013 року.

Проте, ОСОБА_1 митницею листом від 13 червня 2013 року № 11/4.1-13/7229 повідомлено відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про незрозумілість судового рішення, в частині зобовязання скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку, на загальну суму 67975,78 грн., у звязку з чим направлено заяву до Одеського окружного адміністративного суду про розяснення судового рішення, відповідно до ст. 170 КАС України.

Між тим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, у справі № 1570/4911/2012, задоволено заяву ОСОБА_1 митниці про розяснення судового рішення та розяснено постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, в частині зобовязання ОСОБА_1 митниці скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість.

В свою чергу, 02 серпня 2013 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області надійшла заява ТОВ «ОДЄТЕКС», якою повідомлено про звернення до ОСОБА_1 митниці із заявою про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів.

Листом відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 05 серпня 2013 року № 09.1-13937/В-3/169 зобовязано ОСОБА_1 митницю виконати вимоги виконавчого листа, а саме скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість.

Проте, листом митного органу від 14 серпня 2013 року № 11/4.1-13/7361 повторно повідомлено про неможливість виконання рішення суду з тих же самих підстав.

Внаслідок чого, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 16 серпня 2013 року до митного органу застосовано штраф, відповідно до положень ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», у сумі 680,00 грн.

Між тим, 26 вересня 2013 року на адресу виконавчого органу надійшла ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року, у справі № 1570/4911/2012, якою заяву ОСОБА_1 митниці Міндоходів про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону виконавчого провадження у справі № 1570/4911/2012, а саме замінено боржника ОСОБА_1 митницю на ОСОБА_1 митницю Міндоходів.

Внаслідок чого, постановою державного виконавця від 26 вересня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_1 митниці на ОСОБА_1 митницю Міндоходів.

При цьому, станом на 07 жовтня 2013 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області не надходило інформації про виконання вимог виконавчого документа, державним виконавцем направлено до ОСОБА_1 митниці Міндоходів запит з метою отримання інформації про вжиті заходи, спрямовані на виконання вимог виконавчого документа, та попереджено про відповідальність, передбачену статтею 89 Закону України Про виконавче провадження за невиконання рішення суду без поважних причин.

В свою чергу, на отриманий запит митним органом не надано доказів виконання судового рішення, а тому постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 28 жовтня 2013 року на ОСОБА_1 митницю Міндоходів накладено повторний штраф за невиконання судового рішення, в розмірі 1360,00 грн.

Не погоджуючись з отриманою постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок, з яким не погоджується судова колегія, про задоволення позовних вимог, так як виконавчою службою протиправно прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу, з огляду на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судовою колегією встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, у справі № 1570/4911/2012, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року, зокрема, зобовязано ОСОБА_1 митницю скласти та надати висновок до Головного управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість.

Так, колегія суддів вважає, що судове рішення, яке набрало законної сили підлягає обов'язковому виконанню.

При цьому, з вищевказаних норм вбачається, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

В даному випадку, постановою державного виконавця від 13 травня 2013 року відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

В свою чергу, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, у справі № 1570/4911/2012, яка набрала законної сили, задоволено заяву ОСОБА_1 митниці про розяснення судового рішення та розяснено постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, в частині, що підлягала виконанню.

Проте, станом на 07 жовтня 2013 року митним органом, після накладення штрафу за безпідставне невиконання судового рішення не повідомлено виконавця про факт виконання останнього.

Внаслідок чого, на виконання обовязку щодо перевірки стану виконання рішення суду державним виконавцем направлено відповідний запит до митного органу та після встановлення факту повторного невиконання відповідного судового рішення правомірно повторно накладено на позивача спірні штрафні санкції.

При цьому, посилання позивача на незрозумілість судового рішення, за умови його розяснення судом, не приймається колегією суддів, як поважна підстава для повторного невиконання судового рішення.

Проте, оскаржуваною постановою суду першої інстанції задоволено позовні вимоги, врахувавши той факт, що судові рішення за невиконання яких позивача притягнуто до спірної відповідальності, а саме постанова Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року, у справі № 1570/4911/2012, скасовані постановою Вищого адміністративного суду від 24 лютого 2015 року, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин адміністративним судом не вирішується питання доцільності притягнення позивача до відповідальності за невиконання судового рішення, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, станом на момент їхнього прийняття або вчинення, за наслідками чого суд може визнати протиправними рішення та дії (бездіяльність) субєкта владних повноважень, а також зобовязати його вчинити певні дії.

При цьому, згідно п. 5. ст. 254 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1. ст. 255 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно п. 2 ст. 257 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Тобто, факт безпідставного невиконання судового рішення, що набрало законної сили, на думку колегії суддів, є достатньою підставою для притягнення боржника до відповідальності.

В свою чергу, подальше скасування відповідних судових рішень, є підставою для застосування інших правових інститутів поновлення прав субєкта владних повноважень у відповідних правовідносинах, проте такі обставини не звільняють боржника від відповідальності щодо допущеної протиправної бездіяльності по виконанню судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року - скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог Одеської митниці Державної фіскальної служби до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЄТЕКС", про визнання протиправним та скасування рішення.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Т.М. Танасогло

ОСОБА_3