Справа № 431/2929/17
Суддя: Ткач О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04.12.2017431/2929/17/2275/2017
Справа: 431/2929/17
Провадження: 2-а/431/106/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

При секретарі: Кустовій О.О.,

За участю представника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Старобільська Луганської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 посилається на те, що його вимоги щодо призначення пенсії за вислугою років за ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» були задоволені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року. Цією постановою зобовязано управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області призначити йому, ОСОБА_2, пенсію за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.07.2016 року, зарахувавши строк навчання в Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 до 25.07.1999 року (3 роки 11 місяців 13 днів) проходження служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Камянобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області та оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (5 років 7 місяців 14 днів в пільговому обчисленні на прокурорсько-слідчих посадах з 25.05.2003 року по 31.07.2016 року (13 років 5 днів), виходячи із розрахунку 60% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи на підставі довідки № 18-437 вих16 від 01.07.2016 року Прокуратури Луганської області.

Позивач вважає, що рішення суду не виконано, оскільки він отримав відповідь відповідача від 28.04.2017 року, де повідомлено про призначення йому пенсії в розмірі 11012,81 грн., яку обмежено до 10 740 грн., та не буде виплачуватися взагалі, через те, що він працює прокурором, а згідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якими тимчасово зупинена виплата пенсій працюючим пенсіонерам.

Вважаючи такі дії відповідача дискримінацією та такими, що протиричать Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, позивач просить визнати дії Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у виплаті йому пенсії без обмежень з 01.07.2016 року протиправними, зобовязати Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_2 пенсію без обмежень у розмірі 11012,81 грн., сплатити заборгованість по виплаті пенсії, яка утворилась з 01.07.2016 року, стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача позов не визнав, вказав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ внесені зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, а саме: ч. 1 ст. 47 містить норму: «тимчасово, по 31.12.2017 року, особам, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015 року № 889-VІІІ» про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії (щомісячне грошове утримання) не виплачуються. ОСОБА_2 була нарахована пенсія, але тимчасово, до 31.12.2017 року обмежена до 10 740 грн., й не виплачується.

Суд, зясував позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.07.2016 року, зарахувавши в строк навчання в Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року (3 роки 11 місяців 13 днів); проходження служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Камянобрідського РВ УМВС України в Луганській області та оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (5 років 7 місяців 14 днів в пільговому обчисленні та роботу на прокурорсько-слідчих посадах з 25.05.2003 року по 31.07.2016 року (13 років 5 днів), виходячи із розрахунку 60% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки № 18-437 вих16 від 01.07.2016 року Прокуратури Луганської області.

28.04.2017 року за № 33/с-14 Старобільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області на звернення ОСОБА_2 від 24.03.17 року було надане розяснення щодо виконання постанови Донецького адміністративного апеляційного суду від 22.02.2017 року, в якому вказано про нарахування згідно цієї постанови пенсії позивачеві в розмірі 11012,81 грн., але розяснилось про обмеження розміру призначеної пенсії до 10740 грн. й зупинення її виплати на підставі п.п. 2.6 п. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, внесені зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, ч. 1 ст. 47 (а.с. 24-25).

За статтею 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» тимчасово зупинена виплата пенсій працюючим пенсіонерам.

За ст. 85 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» тимчасово, з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року внесено зміни у ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», які передбачають: «Тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону …, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку і на умовах, передбачених цим законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів». Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсій відповідно до цього Закону поновлюється. Максимальний розмір пенсії … не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Стаття 22 Конституції України не допускає звуження чи обмеження змісту й обсягу права на пенсійне забезпечення шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп2016 у справі за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини 5 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу 111 «Прикінцеві положення», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року зазначено, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі й повинні відповідати їй. Конституційним судом зроблено висновок, що положення абзаців першого, другого, третього, четвертого частини пятої статті 141 Закону 2453 стосовно зменшення/припинення виплати суддям у відставці щомісячного довічного грошового утримання на період їх роботи на певних посадах, виконанню іншої роботи не узгоджуються з конституційними гарантіями незалежності суддів, а тому суперечать Конституції України - частині першій статті 126.

Правовідносини, що розглянуті Конституційним Судом України у вище зазначеному рішенні стосовно обмеження суми та виплати грошового утримання суддям у відставці є тотожними тим, що регулюють питання соціальних гарантій, пенсійного забезпечення працівникам прокуратури.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції Україною визнано обовязковість юрисдикції Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

За ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Будченко проти України» (рішення від 24.04.2014 року) Європейський суд нагадав, що якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою платою внесків) таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в даних правовідносинах необхідно керуватися Конституцією України (ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22, 23, 24), та практикою Європейського суду, а тому дії відповідача в частині призначення, але обмеження й несплати пенсії позивачеві слід визнати незаконними.

Суд вважає не пропущеним строк звернення позивача ОСОБА_2 до суду, оскільки він отримав відповідь відповідача 29.05.2017 року, чого відповідач не заперечує.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 23, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 8, 17, 19, 22, 58 Конституції України, рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 р., суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 пенсії без обмежень незаконними.

Зобовязати Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області сплатити ОСОБА_2 пенсію без обмежень в розмірі 11012,81 грн., щомісячно, а також заборгованість по виплаті цієї пенсії, що утворилась з 01.07.2016 року.

Стягнути з Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн.

Повне рішення виготовлено й проголошено 07.12.2017 року о 10-00 годині.

На постанову може бути внесена апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Ткач