Справа № 826/7515/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 листопада 2017 року 08:00 № 826/7515/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування акта перевірки та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування:

- Акту перевірки №10368/26-51-13-06/НОМЕР_1 від 22.11.2016;

- податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2016;

- податкового повідомлення-рішення № від 02.03.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не отримав доходу, який підлягає оподаткуванню, оскільки за кредитним договором повернуто більшу суму, аніж отримано, а прощеною є та сума, яка не є реальним доходом позивача та не є отриманим кредитом. При цьому, відповідачем невірно розраховано суму податку на доходи.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, зазначав про правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та обґрунтованість висновків Акту перевірки. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань не подавала. Про розгляд справи повідомлена належним чином.

В порядку частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків та зборів до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За наслідком перевірки було складено акт №10368/26-51-13-06/НОМЕР_1 від 22.11.2016 (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

- пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України - не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи та не відображено отриманого доходу як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) ПАТ «Укрсоцбанк», за 2015 р.;

- п.176.1 ст.176, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.36 Податкового кодексу України - не задекларовано дохід, отриманий як додаткове благо від ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 380 236,46 грн., не сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 75 438,30 грн.;

- пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України - не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військового збору з доходів за 2015 рік у сумі 5 703,55 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнятоо податкові повідомлення-рішення від 20.12.2016:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за податковим зобов'язанням у розмірі 75 438,30 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 18 859,58 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у т.ч. податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов'язанням у розмірі 5 703,55 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1 452,89 грн.

За наслідком оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято рішення про результати розгляду первинних скарг від 24.02.2017 №1365/4/26-15-10-02-16, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, оскільки останнє прийнято не за встановленою формою.

У зв'язку із зазначеним, позивачу було надіслано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 02.03.2017 №, яким їй збільшено грошового зобов'язання з військового збору за податковим зобов'язанням у розмірі 5 703,55 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1 452,89 грн.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд зазначає наступне.

09.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянкою України ОСОБА_1 укладено договір кредиту №032/29-239К, за умовами якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 73 100,00 доларів США зі сплатою 11,75% річних. Кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту за вказаним договором було 08.07.2022 р.

За наслідком укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.04.2010).

09.07.2015 між ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянкою України ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту №032/29-239К від 09.07.2007. Відповідно до пп.3.2 п.3 вказаного договору про внесення змін, якщо Позичальник, починаючи з дати укладення цього договору про внесення змін до 31.12.2015 здійснить одноразовий платіж в сумі від 500 доларів США на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, то позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по Кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу. Сторони домовились, що анулювання (прощення) заборгованості по процентам та комісіям можливо лише у випадках, коли сума заборгованості по процентам та комісіям перевищує суму заборгованості по Кредиту. Станом на момент укладення договору про внесення змін заборгованість позивача за Кредитом становила 32 749,48 доларів США, а заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам становила 1 828,72 доларів США.

На запит ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 22.09.2016 №11914/10/26-51-13-04 ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 12.10.2016 №111-186/79-1223 повідомило, що сума анулювання основної суми кредитної заборгованості ОСОБА_1 становить 380 845,46 грн., сума доходу, що не підлягає оподаткуванню за пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України, становить 609,00 грн. Сума нарахованого доходу ОСОБА_1 у розмірі 380 236,46 грн. включена в звітний розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум, утриманого з них податку (ф. 1-ДФ) за третій квартал 2015 року.

До вищезазначеного листа ПАТ «Укрсоцбанк» долучено копії заяв позивача про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням від 04.09.2015 на суму 1500, від 04.08.2015 на суму 1200, від 10.07.2015 на суму 506, від 09.07.2015 на суму 13 500, від 18.09.2015 на суму 640 доларів США. У вказаних заявах при цьому зазначено, що позивач належним чином повідомлена банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на відповідних умовах та про свій обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Пунктами 36.1, 36.5 статті 36 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) , податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Платником податку на доходи фізичних осіб, згідно з пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Платники податку зобов'язані, як передбачено пп. «в» п. 176.1 ст.176 ПК України, подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Платник податку, відповідно до вимог п. 179.1 ст. 179 ПК України, зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України).

Згідно з п.164.1 та 164.2 ст.164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, за пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, включаються:

- дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до вимог пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

- основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

- сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Підпунктом 1.2. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Із ст.163 ПК України вбачається, що такими доходами, зокрема є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги те, що анульована ПАТ «Укрсоцбанк» сума заборгованості позивача, як вбачається з листа від 12.10.2016 №111-186/79-1223 та доданих до нього копій заяв, включає в себе лише суму заборгованості по Кредиту (без процентів комісії та/або штрафних санкцій (пені)). При цьому таке анулювання (прощення) здійснене за самостійним рішенням банку, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Тому суд вважає, що вказана сума боргу анульована Банком являє собою дохід платника податку в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, та який позивач був зобов'язаний включити до податкової декларації за 2015 рік.

Пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Посилання позивача на вищевказану норму є необґрунтованим та безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зміни валюти зобов'язання з іноземної у гривню не відбувалося.

За таких обставин, суд погоджується з позицією відповідача стосовного порушення позивачем вимог Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, недекларування доходу, отриманого як додаткове благо в сумі 380 236,46 грн., що призвело до несплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Щодо оскарження позивачем Акту перевірки №10368/26-51-13-06/НОМЕР_1 від 22.11.2016, суд звертає увагу, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту. Аналогічна позиція визначена Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 №21-237а13.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідач, в силу положень частини 2 статті 71 КАС України, спростував доводи позивача і довів відповідність оскаржуваних рішень вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

На підставі вище викладеного в сукупності, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко