Справа № 161/16740/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/12535/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року (прийняту у м. Луцьку суддею Олексюком А.В.) в адміністративній справі № 161/16740/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку (далі УПП у м. Луцьку) лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із зазначеним позовом та просив скасувати постанову серії БР № 024782 від 26 жовтня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення зупинки на перехресті вулиць Карбишева і Єршова в м. Луцьку Волинської області, чим порушено пункт 15.9 (ґ) ПДР України. Зазначає, що зупинив автомобіль на узбіччі вулиці в крайньому положенні на відстані більше 15 метрів від уявної лінії країв проїзної частини вулиць Карбишева і Єршова, тим самим не порушивши вимог пункт 15.9 (ґ) ПДР України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими ж аргументами і обставинами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 15.1 ПДР передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно підпункту «ґ» пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, зокрема, що порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, 26.10.2017 о 10:25 год. позивач, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Карбишева і Єршова в м. Луцьку Волинської області здійснив зупинку на перехресті, чим порушив приписи пункту 15.9 (ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

У звязку із зазначеним, постановою інспектора поліції ОСОБА_3 від 26.10.2017 серії БР № 024782 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

З пояснень позивача видно, що 26.10.2017, керуючи автомобілем, він дійсно здійснив зупинку, проте здійснив її на узбіччі вулиці в крайньому положенні на відстані більше 15 метрів від уявної лінії країв проїзної частини вулиць Карбишева і Єршова, тим самим не порушивши вимог пункту 15.9 (ґ) ПДР України.

Проте, із наявного у справі відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції видно, що позивач здійснив зупинку на перехресті вулиць Карбишева і Єршова з рухом по колу, чим порушив приписи пункту 15.9 (ґ) ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач порушив ПДР і постанова щодо нього була прийнята правомірно.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року в адміністративній справі № 161/16740/17 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6