Справа № 463/4920/17
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ЕАА № 173073, винесену Інспектором УПП у м. Львові ОСОБА_3 про визнання його винним та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивує тим, що 26.09.2017 року, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н.з. ВС6365АМ, він здійснював рух у лівій смузі на вул. Липинського у м. Львові в напрямку просп. ОСОБА_4 Не доїжджаючи 100 м. до перехрестя вулиць Липинського та Весняна невідомий автомобіль марки «БМВ» почав здійснювати його обгін з правого боку на великій швидкості. Порівнявшись із ним, автомобіль марки «БМВ» здійснив непередбачуваний маневр різко виїхав на смугу, якою він здійснював рух, та «підрізав» його автомобіль. З метою уникнення зіткнення, він був змушений різко загальмувати й повернути вліво, що частково спричинило (лівими колесами) виїзд автомобіля «Volkswagen Transporter», н.з. ВС6365АМ, на зустрічну смугу руху, перетнувши подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки. Звертає увагу суду на те, що тільки завдяки такому маневру йому вдалось уникнути зіткнення з автомобілем марки «БМВ».

У судовому засіданні позивач позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, додатково пояснивши, що відеофайли запису з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції м. Львова не можуть бути належними доказами у справі на користь відповідача, оскільки на них відсутній сам момент вчинення ним порушення ПДР та відсутній запис, на якому відображено факт перетину ним подвійної суцільної смуги дорожньої розмітки. Крім того, з відеофайлів записів з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції вбачається, що позивач багато разів заперечував проти підписання постанови про накладення адміністративного стягнення, заявляв про намір оскаржити постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскільки не вважав себе винним у його вчиненні. Крім того, звернув увагу на неправильність дати на відеофайлах запису з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції м. Львова, з чого не можна встановити, з приводу яких обставин здійснювалась відеофіксація оформлення адміністративного правопорушення.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, від нього на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву, у яких зазначено, що згідно ст. 284 КУпАП інспектором УПП у м. Львові ОСОБА_3 26.09.2017 року винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №173073, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Враховуючи, що згідно ст. 222 КУпАП справи про порушення правил дорожнього руху уповноважені вирішувати органи Національної поліції, тому виключно поліцейський як представник Національної поліції уповноважений визначати при розгляді справи встановлювати доцільність звільнення порушника від адміністративної відповідальності. Оскільки суд не є органом, який уповноважений приймати рішення у справах про адміністративні правопорушення даної категорії, вимоги позивача є безпідставними. Просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України та оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2017 року Інспектором УПП у м. Львові ОСОБА_3 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 173073, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у звязку з тим, що він 26.09.2017 року близько 14.30 год. на вул. Липинського, 26 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н.з. ВС6365АМ, перетнув дорожню розмітку 1.3 ПДР «Подвійна суцільна лінія», яка розділяє транспортні потоки в обидві сторони, чим порушив п. 8.5.1 ПДР.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 суб'єктом владних повноважень у суді доведений, і стверджується, крім даних відображених у постанові у справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2017 року серії ЕАА № 173073, в тому числі поясненнями позивача, даними у судовому засіданні та викладеними у позовній заяві, в яких останній не заперечує факту перетину ним подвійної суцільної смуги дорожньої розмітки.

На свій захист ОСОБА_2 фактично вказує на наявність стану крайньої необхідності як обставини, що виключає адміністративну відповідальність (ст.17 КУпАП), однак обовязок із доказування цієї вже обставини, на якій ґрунтується позов, покладається на позивача.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що причиною порушення ним ПДР України були дії невстановленого водія автомобіля марки «БМВ» позивачем суду не було надано. Більше того, як свідчить оглянутий у судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції м. Львова, ОСОБА_2 протягом усього часу оформлення адміністративного правопорушення жодного разу не вказував на дії невстановленого водія автомобіля марки «БМВ» як причину порушення ним ПДР України, фактично визнавав вчинене ним правопорушення, що виїхав із бічної вулиці й перетнув на вул. Липинського у м. Львові подвійну суцільну смуги дорожньої розмітки, лише просив його не карати, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведена винність ОСОБА_2 у вчиненні 26.09.2017 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому відсутні підстави для скасування постанови від 26.09.2017 року серії ЕАА № 173073 у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 288, 293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити у звязку з його безпідставністю.

Постанова в повному обсязі виготовлена 13.12.2017 р.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя Мармаш В. Я.