Справа № 712/8907/17
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/8907/17
Провадження № 2-а/712/653/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради № 2-686 від 24 червня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним адміністративним позовом, просить визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 2-686 від 24 червня 2016 року «Про дозвіл на розроблення документації із землеустрою у власність на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання АЕЕ № 531326 від 5 листопада 2001 року, укладеного з ОСОБА_6.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 56 від 26 квітня 1988 року за домоволодінням АДРЕСА_3 рахується присадибна земельна ділянка загальною площею 0,3648 га, з яких 0,2738 га перебувають в користуванні в якості городу. Саме на частину площею 0,10 га від вказаної ділянки і надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

З 1988 року по 2001 рік право користування земельною ділянкою загальною площею 0,3648 га по АДРЕСА_3 перебувало у ОСОБА_6, а з 2001 року - перейшло до ОСОБА_1 на підставі ст. 120 ЗК України.

На думку позивача, надаючи дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2, Черкаська міська рада вийшла за межі своїх повноважень, визначених ст. 12 ЗК України, оскільки таким рішенням припинила її право користування земельною ділянкою.

Крім того, за змістом ст. 141 ЗК України надання права користування чи надання згоди на оформлення права власності на земельну ділянку іншій особі не можуть бути підставою для припинення вже існуючого права користування особою конкретною земельною ділянкою.

Під час розгляду справи суду стало відомо про те, що співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_3, крім позивача ОСОБА_1, є також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2017 року вказаних співвласників залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють вимог на предмет спору на стороні позивача.

У судових засіданнях представник позивача - ОСОБА_7

Представник Черкаської міської ради - Гончар Ю.Г. проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_9 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням за межами м.Черкаси.

Оскільки причини неявки представника ОСОБА_9 в судове засідання 14 грудня 2017 року визнано неповажними, а також з огляду на те, що в попередніх судових засіданнях він надавав свої пояснення щодо позову ОСОБА_10 та заперечував проти його задоволення, то суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання 14 грудня 2017 року не з'явились, пожали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом установлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом установлено, що рішенням Черкаської міської ради № 2-686 від 24 червня 2016 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,10 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 7 червня 2016 року (справа № 800/3507/15), для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду). Отже, висновок судів у справі, що розглядається Верховним Судом України, предметом якої є рішення РДА про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, про те, що відповідач при його винесенні не здійснював владні управлінські функції, ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Оскільки при виділенні земельної ділянки у власність зацікавлена особа також звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за результатами розгляду яких визначені ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень, то суд робить висновок про те, що вказаний правовий висновок Верховного Суду України підлягає до застосування до правовідносин між сторонами у справі за позовом ОСОБА_10

Як установлено судом і сторони цього не заперечували, що на час вирішення справи судом право власності у ОСОБА_2 на земельну ділянку, на яку йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою у власність, не виникло і таке право не оформлено; відповідного рішення органу місцевого самоврядування не прийнято і відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку ОСОБА_2 не видавались.

За таких обставин, вирішуючи вказаний адміністративний спір, адміністративний суд має перевірити наявність повноважень на прийняття вказаного рішення в органу місцевого самоврядування.

За змістом пп. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірний правовідносин 24 червня 2016 року) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом положень ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом установлено, що 30 грудня 2015 року ОСОБА_2, як учасник бойових дій - учасник АТО, через Центр надання адміністративних послуг звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована в районі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. До вказаної заяви було додано необхідний перелік документів, зокрема й довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; план розподілу земельної ділянки між співвласниками (а.с.53 та зворот а.с. 53, 56-57).

Відповідно до довідки 6-зем, в районі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 ОСОБА_2 просить йому виділити земельну ділянку, не надану у власність або постійне користування в межах населених пунктів.

Як зазначала позивач, вона тривалий час на законних підставах користується земельною ділянкою, дозвіл на розробку проекту землеустрою з якої було надано Черкаською міською радою ОСОБА_2

Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 56 від 26 квітня 1988 року "Про затвердження обміру земель в мікрорайоні "Дахнівський", ним було затверджено надані Черкаським ОБТІ матеріали обміру земель забудованих кварталів № 600, 601, 602, 607, 615, 616, 620, 627 загальною площею 480 734 кв.м.; затверджено встановлену при обмірах конфігурацію садибних ділянок, в яких відсутні надлишки земельної площі; зареєстровано за землекористувачами забудованих кварталів № 600, 601, 602, 607, 613, 616, 620, 627 садибних ділянок по нормі загальною площею 270 682 кв., а виявлені залишки площею 118 811 кв.м. - залишено в користуванні землекористувачів до виникнення потреби в них (а.с.8).

Згідно з експлікацією земель у кварталі АДРЕСА_4, загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 3 648 кв.м., з яких залишок - 2 738 кв.м. (а.с. 9).

Відповідно до договору довічного утримання від 5 листопада 2001 року ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_1 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 910 кв.м.

Таки чином, після укладення цього договору довічного утримання до набувача ОСОБА_1 відповідно до ст. 120 ЗК України перейшло право на цю ж земельну ділянку площею 910 кв.м., а інша частина земельної ділянки із загальної площі в 3 648 кв. - є надлишками, якими ОСОБА_6, як і позивач ОСОБА_1 мала право користуватись до виникнення потреби в ній.

З огляду на викладене, надаючи у червні 2016 року дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 0,10 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із цієї земельної ділянки, яка складається із надлишків, Черкаська міська рада діяла в межах своєї компетенції та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 - відсутні.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 2, 6, 18, 69, 70, 71, 72, 94, 159-162, 167, КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена позивачем до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, або суб'єктом владних повноважень у строк, визначений у п. 2 ч. 2 ст. 186 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, із одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2017 року.

Суддя: Я.В. Пересунько