Справа № 802/1728/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 грудня 2017 р. Справа № 802/1728/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про визнання поважними причин пропуску звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення допомоги

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення підйомної допомоги за вересень 2016 р. у зв`язку з переїздом до нового місця служби з одного населеного пункту в інший.

Позивач в судове засідання призначене на 26.12.2017 р. не з`явиласься, подавши клопотання (вх.№28637 від 26.12.2017 р.) про розгляд справи за її відсутності.

Разом з тим, позивач в прохальній частині позовної заяви просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду. Зокрема, обґрунтовуючи клопотання позивач зазначає, що неодноразово зверталась до відповідача з проханням виплатити підйомну допомогу, а саме, у липні і вересні 2017 р. та сподівалась отримати таку без звернення до суду. Окрім того позивач вказує, що до липня 2017 р. несла військову службу та була позбавлена можливості звернутися до фахівця в галузі права з метою надання кваліфікованої допомоги та, відповідно, до суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, враховуючи заяву позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши питання щодо визнання причин пропуску звернення до суду поважними, суд зазначає про наступне.

Строки звернення до суду на час виникнення спірних правовідносин та на день звернення до суду з цим позовом визначались статтею 99 КАС України, зокрема, відповідно до частини другої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислювався з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні за змістом норми містяться в КАС України, в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 р. та згідно частин першої другої статті 122 якого, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обгрунтовуючи подане клопотання позивач зазначає, що вживала заходів по відновленню свого порушеного права, шляхом неодноразового звернення до Міністерства оборони України із відповідними заявами про виплату підйомної допомоги. Окрім того, ОСОБА_1 перебувала на військовій службі до 17 липня 2017 р. та фактично була позбавлена можливості звернутися до фахівця в галузі права, а відтак, не мала змоги вчасно подати адміністративний позов до суду .

Окремо суд звертає увагу й на лист Міністерства Оборони України №116/14/2/2917 від 10.08.2017 р., що міститься в матеріалах справи, зі змісту якого видно, що позивача повідомлено про відсутність підстав для виплати підйомної допомоги.

При цьому, до суду ОСОБА_1 звернулась із позовом 02.10.2017 р.

Визначаючись щодо заявленого клопотання суд вважає за необхідне зазначити й про те, що відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року).

Також, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, враховуючи наведені норми та обставини за яких позивач не міг своєчасно звернутися до суду, а саме перебування в зоні АТО, а також з метою забезпечення права громадян на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду, наведені у клопотанні є поважними, а відтак клопотання позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 121, 123, 248, 243 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

клопотання позивача - задовольнити.

Поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до положень статті 256 КАС України, ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна