Справа № 808/3428/17
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року (11 год. 30 хв.)Справа № 808/3428/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровський області

про визнання протиправним та скасування розрахунку від 21.09.2017,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровський області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розрахунок від 21.09.2017 плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0000902 від 21.09.2017.

Представник позивача до судового засідання надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, адміністративний позов просить задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків відповідача викладених в акті перевірки, оскільки перевірений автомобіль не був перевантажений. Зазначають, що всі вимірювання проводились без присутності водія та/або власника автотранспортного засобу, що свідчить про необєктивність проведеного вимірювання, оскільки можливий був вплив посадових осіб відповідача на вимірювальний пристрій. Крім того, позивач зазначає, що складений розрахунок позивача є необґрунтованим. У звязку з викладеним просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідач в поданих до суду письмових запереченнях проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що за результатами проведеного зважування автомобіля, який належить на праві власності позивачу, встановлено, що даний автотранспортний засіб рухається автомобільними дорогами України з перевищенням максимально дозволеної маси навантаження. У звязку з чим, складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 29.11.2017 відповідачем було заявлене клопотання про заміну неналежної сторони на підставі того, що Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровський області створене без статусу юридичної особи, тому просив замінити його на Державну службу України з безпеки на транспорті, суд відмовляючи у даному клопотання зазначив наступне.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 Затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті" (далі - Положення №103), відповідно до якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до п.4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно пп.15, 27 п.5, Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до абз.1 п.8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Згідно п.3 ст.50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Підпунктом 7п.1 ст.3 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вище наведені норми, суд зазначає, що відповідачем у адміністративній справі може бути не лише юридична особа. Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень та є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо державного контролю на автомобільному транспорті загального користування.

Тому суд відмовляє у клопотанні відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. На підставі приписів ч.6 ст.128 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 вересня 2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки тягач DAF FT95ХF430 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, та причеп марки LANGENDORF модель SKS2427 (н/причіп -самоскид-Е), державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2.

За результатами вказаного габаритно-вагового контролю посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області складено: Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21 вересня 2017 року N 0000902 та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №б/н від 21.09.2017р.

На підставі вказаного акта відповідачем був складений Розрахунок б/н від 21.09.2017 року плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу та нараховано плату за проїзд 789,60 Євро.

Позивач, не погодившись з актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.09.2017 N 0000902 та розрахунком від 21.09.2017 до нього, звернувся з даним позовом до суду.

При розгляді справи судом встановлено, що підставою для складання акту №0000902 та розрахунку до акту, став висновок відповідача про перевищення автотранспортним засобом позивача нормативно допустимої ваги на 2,200 тон та перевищено допустимий норматив на строєну вісь 4,650 т.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування розрахунку №44 від 21.08.2015 до акту перевірки №002135 від 21.08.2015, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 06.04.2011 №387/2011 затверджено положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України. Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» (далі по тексту Закон). Відповідно до ст.1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Не частіше одного разу на квартал здійснюються рейдові перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавчих і нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки пасажирських перевезень та безпеки дорожнього руху. При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується. ОСОБА_3 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог статті 6 Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 затверджено ОСОБА_3 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - ОСОБА_3 №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Відповідно до п.4 ОСОБА_3 №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 16 ОСОБА_3 №1567 передбачено, що рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансінспекція», та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.6 ОСОБА_3 зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього ОСОБА_3 та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Суд зазначає, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначається ОСОБА_3 здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі ОСОБА_3 №879).

Відповідно до п.3 ОСОБА_3 №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно п.18 ОСОБА_3 №879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Пунктом 21 ОСОБА_3 №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Пунктом 22 ОСОБА_3 №879 передбачено, що великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, подальший рух якого заборонено, розміщується на стоянці в межах

стаціонарного пункту із застосуванням технічних засобів, що унеможливлюють подальший рух.

Про кожний такий випадок працівник (інспектор-оператор) пункту габаритно-вагового контролю негайно складає акт і повідомляє регіональну службу Укравтодору та відповідний підрозділ МВС.

ОСОБА_3 застосування технічних засобів, що унеможливлюють подальший рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, та форма акта про порушення правил проїзду такого транспортного засобу затверджуються спільним наказом Укравтодору і МВС.

З матеріалів справи судом встановлено, що транспортний засіб зупинений не був та продовжив свій рух. Вантаж прибув за місцем призначення, про що свідчить відповідь вантажовідправника від 04.12.2017 №555, з якої зрозуміло, що будь-яких заперечень щодо ваги чи несвоєчасної поставки у ватажоотримувача не було. Даний факт свідчить про недотримання відповідачем ОСОБА_3 №879, а відповідно і про протиправність дій під час перевірки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що це не було попереднє зважування, про що зазначає позивач, у звязку з тим, що пунктом 17 ОСОБА_3 №879 зазначено, що у разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

Згідно пунктом 18 ОСОБА_3 №879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

З аналізу вище наведених норм можна зробити висновок, що при здійсненні попереднього габаритно-вагового контролю складання довідки, не передбачається. Наявність такої довідки підтверджується матеріалами справи. Таким чином, доводи позивача з цього приводу є не обґрунтованими.

Щодо заперечень позивача проти перевищення допустимого нормативу загальної маси транспортного засобу та невірно зробленого розрахунку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.28 ОСОБА_3 №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно п.30 ОСОБА_3 №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до п.31-1 ОСОБА_3 №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Таким чином, розрахунок здійснено посадовою особою відповідача наступним чином:

Рзм- допустимий норматив загальної маси 40т., фактичні вагові параметри - 42,200т. Перевищення склало 2.200т. У процентному відношенні це складає 42,200т.-40т.= 2,200т./40т.* 100=5,5% від нормативу. Таким чином, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0,10 євро.

Рив - допустимий норматив на строєну вісь (напівпричепа марки LANGENDORF SKS 2427, номерний знак AP3360XP) 22т.,фактичні вагові параметри - 26,650 т. Перевищення склало 4,650 т. У процентному відношенні це складає 26,650т. -22,000т. = 4,650 т./22т.*100 =21,14 % від нормативу. Тож. ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0,84 євро. Відстань -280 км.

При цьому, відстань покладена в розрахунок була застосована відповідно до електронної карти «Електрона бізнес-карта. Україна автодорожня» згідно даних, наведений у товарно- транспортній накладній, яка була надана перевіряючим особам водієм транспортного засобу. За вказаною ТТН місце навантаження - с. Старовірівка, Харківська обл., місто розвантаження - м. Нікополь, Дніпропетровська область.

Відповідно до коефіцієнту збільшення плати за проїзд, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру з 10- 40% - К = 3.

Отже, (0,10 + 0,84 ) х 280 х 3= 789.60 євро.

З наданого до матеріалів розрахунку судом встановлено, що під час здійснення розрахунку плати за проїзд відповідачем визначено перевищення допустимого нормативу загальної маси 2 200т, яка була і врахована під час визначення суми яка повинна сплачуватись позивачем.

На підтвердження своїх заперечень щодо перевищення допустимого нормативу загальної маси відповідачем було надано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 12.07.2017 яке чинне до 12.07.2018 №34-00/2849 та пояснення від 13.12.2017 старшого державного інспектора Васильковського О.Г., який згідно направлення на перевірку від 18.09.2017 №006494 проводив рейдову перевірку на зазначеному маршруті. У своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що було виявлено перевищення вагових обмежень та водій не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Із заперечень зрозуміло, що була надана товарно-транспортна накладна №Р2981 від 21.09.2017.

Позивач проти перевищення допустимого нормативу загальної маси заперечив та зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки тягач DAF FT95ХF430 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 маса без навантаження складає 6910 кг та причепа марки LANGENDORF модель SKS2427 (н/причіп -самоскид-Е), державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 7020 кг. Таким чином, загальна маса транспортного засобу без навантаження становить 13930 кг.

Згідно товарно-транспортної накладної від 21.09.2017 вага вантажу пісок формувальний (марка 2К2О1025 ГОСТ 2138-91) -23000кг.

Отже фактична маса транспортного засобу із вантажем складає 36930 кг (13930+2300=36930), в той час як відповідачем вказано 42200 кг.

На підтвердження того, що вантаж не перевищував 23000 кг позивачем була надана товарна транспортна накладна № Р2981 від 21.09.2017. Вантажовідправником згідно зазначеної товарно-транспортної накладної є Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнио-комерційна фірма «Старк». Представник позивача звернувся до вантажовідправника із запитом. Згідно відповіді на запит №555 від 04.12.2017 року вантажовідправник зазначив, що при завантаження причепу піском та прийманні вантажу жодних претензій чи зауважень щодо його маси, ні у водія перевізника, ні безпосередньо від Замовника при його отриманні не надходило. Вантажовідправником до відповіді була надана товарна транспортна накладна № Р2981 від 21.09.2017, яка є тотожною з тією яку надав позивач до матеріалів справи. Таку ж саму відповідь було отримано позивачем на його запит від 10.11.2017 від вантажоодержувача ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення». Останнім була надана позивачу видаткова накладна №2981 від 21.09.2017 та прибутковий ордер, з яких зрозуміло, що товар та його кількість співпадають з товарно -транспортною накладною № Р2981 від 21.09.2017.

Крім того, до матеріалів справи були надані пояснення водія ОСОБА_5 в яких він зазначає про те, що документи його були перевірені, встановили перевантаження транспортного засобу, ніякі документи йому вручені не були, затриманий він не був та продовжив свій рух до пункту призначення.

Встановити достовірно наступні факти, з наявних у суду доказів, а саме: чи надавав водій транспортного засобу документи під час перевірки або саме які документи були надані під час перевірки, чи запрошувався водій на процедуру фіксування результату, чи надавалися водію документи на ваги, не можливо, тому надані в обгрунтування цих заперечень докази не беруться судом до уваги.

Також, судом не беруться до уваги посилання позивача не те, що під час зважування протиправно не було допущено водія до спостереження за результатами зважування, оскільки ОСОБА_3 №879 не містить припису про обов'язковість участі під час процедури зважування водія, а лише містить обовязок відповідача ознайомити водія з результатами зважування та надати відповідні документи за результатами зважування, оскільки така участь є фізично не можливою з урахуванням того, що водій під час проведення зважування знаходиться з кермом автомобіля та повинен проїхати через пересувний ваговий комплекс.

Щодо загальної маси транспортного засобу, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження того, що маса транспортного засобу із вантажем складає 36930 кг, тобто є допустимою вагою для руху транспортного засобу та не перевищує норматив загальної маси 40 тон.

З наданого до матеріалів розрахунку судом встановлено, що під час здійснення розрахунку плати за проїзд відповідачем визначено відстань перевезення 280кілометрів, яка була визначена відповідно до електронної карти «Електронна бізнес карта» і врахована під час визначення суми яка повинна сплачуватись позивачем.

Як встановлено з матеріалів справи, автотранспортним засобом, який належить позивачу, здійснювалось перевезення за маршрутом с. Старовірівка, Харківська обл., розвантаження м. Нікополь, Дніпропетровська обл.

Суд зазначає, що представником позивача надано до матеріалів справи роздруківки з мережі Інтернет, відповідно до якого відстань за маршрутом складає 272, 352 км.

Отже, з матеріалів справи вбачається розбіжність між зазначеною відповідачем в акті перевірки відстанню перевезення 280 км та відстанню на яку посилається позивач, яка міститься у загально доступних джерелах інформації 272, 352 км.

Враховуючи незначну розбіжність, невизначеність в законодавстві офіційних джерел з яких можна достовірно встановити відстань за маршрутом, суд не бере до уваги обґрунтування позивача.

Щодо визначених відповідачем ставок за перевищення нормативу загальної маси та нормативу на строєну вісь судом встановлено наступне.

Якщо б не було встановлено судом факт відсутності перевантаження транспортного засобу, то проаналізувавши розрахунок відповідача можна було б погодитися зі ставкою плати за кожен кілометр відстані 0,10 євро за перевищення загальної маси, то зі ставкою плати за кожен кілометр відстані 0,84 євро за перевищення нормативу на строену вісь суд погодитися не може.

Відповідачем встановлено, що перевищення складає 21,14 % від нормативу. Відповідно до ОСОБА_3 №879 яким встановлені ставки плати за кожен кілометр відстані, в тому числі за перевищення допустимих осьових навантажень від 10 до 20 % - 0,27 євро та понад 20 % за кожні наступні 5 % - 0,15 євро, можна розрахувати ставку за кожен кілометр за перевищення нормативу на строєну вісь 21, 14 % (20% ставка 0,27 євро + 1,14% ставка 0,15 євро= 21,14% ставка 0,42 євро).

Доказів для застосування до позивача подвійної плати (0,42*2=0,84) та визначення ставки 0,84 євро, суду надано не було.

Враховуючи той факт, що судом не було встановлено факту перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень та були встановлені порушення порядку здійснення контролю, відповідно розрахунок є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятого розрахунку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного розрахунку відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровський області без номера від 21.09.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0000902 від 21.09.2017.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок гривень 00 коп.), присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровський області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Конишева