Справа № 204/6404/16-а
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6404/16-а
Провадження № 2-а/204/152/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 1 батальйону рядового ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

01 червня 2017 року від Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали вищевказаного адміністративного позову, у якому позивач просить визнати протиправними дії відповідача, скасувати постанову серії ПС2 №976484 від 06.07.2016р. у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 липня 2016р. о 18год.45хв. відповідач склав постанову серії ПС2 №976484 від 06.07.2016р. у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. На пояснення правопорушника інспектор уваги не звернув та належної оцінки їм не дав, а також вказав у постанові завідомо недостовірні обставини. Позивач зазначив, що він керуючи автомобілем був зупинений відповідачем, так як останній вважав, що він розмовляв по телефону під час руху. Він дійсно розмовляв під час руху, але не тримав телефон у руці, використовував блютуз гарнітуру, тому не порушував ПДР. Під час зупинки повідомив про цей факт відповідачу, проте останній не взяв до уваги його пояснення та наклав стягнення, не надав доказів порушення ПДР та не опитав свідків. Таким чином, водій не порушував ПДР та винесена постанова підлягає скасуванню. Тому позивач змушений звернутися до суду із зазначеним адміністративним позовом.

24.07.2017 року до суду надійшло заперечення, в яких зазначено, що під час патрулювання 06 липня 2016 року інспектором було помічено автомобіль позивача, водій якого керував транспортним засобом та під час руху користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках, чим порушив вимоги пункту 2.9 "Д" Правил дорожнього руху, а саме розмовляв по мобільному телефону. Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та за результатами розгляду справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. Крім того, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилення від відповідальності. Щодо стягнення на рахунок позивача витрат на послуги адвоката, то слід зазначити, що до позову не надано жодних фінансових документів, підтверджуючих факт сплати конкретної суми позивачем адвокату та документів, що підтверджують статус адвоката. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позову та не заперечував проти ухвалення рішення без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в яких не визнає позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення рішення без його участі.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Згідно із постановою серії ПС2 №976484 від 06.07.2016р., складеною інспектором патрульної поліції 8 роти 1 батальйону рядового ОСОБА_2, позивача було визнано винним в порушенні вимог ч.2 ст.122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 425грн. (а.с.3).

Відповідно до вказаної постанови, 06.07.2016р. о 18год.45хв. водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, чим порушив 2.9 "Д" Правил дорожнього руху, а саме розмовляв по мобільному телефону.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, п. 12.3. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390 передбачено, що оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, проводиться після обробки інформації, що міститься на електронних носіях, особою, яка відповідальна за роботу цього технічного засобу. Зазначена особа робить роздруківки матеріалів фото-, кінозйомки чи відеозапису, перевіряє транспортний засіб по автоматизованій інформаційно-пошуковій системі "Автомобіль" для встановлення власників або співвласників транспортних засобів, фотокартку передає до підрозділу з адміністративної практики для реєстрації.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності з ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом «посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того оскаржувана постанова в розумінні норм ЗУ «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

При винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, не прийняв до уваги усі пояснення позивача щодо відсутності з його сторони будь-яких ознак порушення правил дорожнього руху.

Згідно із ст.256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність свого рішення.

При винесенні цієї постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й обєктивне зясування всіх обставин справи.

Вказані вище обставини та підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425грн. не можуть бути достатніми і належними доказами вчинення позивачем спірного правопорушення. Будь-яких інших документів на підтвердження правопорушення, нібито вчиненого відповідачем надано не було.

У відповідності до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова, ухвалена відповідачем, не містить посилань на докази та мотиви відхилення інших доказів, у ній лише констатовано факт, що ставить під сумнів вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем порушені процесуальні вимоги, передбачені КУпАП України щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 122 КУпАП України, а саме, в порушення вимог ст.254 КУпАП України щодо фіксації адміністративного правопорушення, відповідачем не складено протокол про його вчинення.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

В порушення вимог ч.4 ст.258 КУпАП України не зважаючи на оспорювання позивачем адміністративного правопорушення і адміністративного стягнення відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Крім цього, у ст.245 КУпАП визначено завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, серед яких своєчасне, повне та обєктивне зясування обставин справи, вирішення їх у відповідності до закону уповноваженою особою, яка при цьому у відповідності до ст.280 КУпАП, має зясувати: чи було вчинено, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно із ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Перелік видів та джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, зазначені ст. 251 КУпАП, зокрема ними є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином винесення відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення, є неправомірним та призвело до порушення позивача прав, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, якими позивач не мав можливості скористатися. Крім того, при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує позивач ст.33 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбаченоч.2 ст.122 КУпАП, є безпідставним, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на послуги адвоката, то суд зазначає, що у матеріалах справи не міститься жодних доказів сплати позивачем конкретної суми за послуги адвоката, та суду не відомий розмір грошової винагороди за послуги адвоката, таким чином, витрати на правову допомогу жодними доказами не підтверджені, тому підстав для задоволення вимоги щодо їх стягнення з відповідача немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 1 батальйону рядового ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 1 батальйону рядового ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 8 роти 1 батальйону рядового ОСОБА_2 серії ПС2 №976484 від 06.07.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тітова