Справа № 804/7390/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 804/7390/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прайд-Компані до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Прайд-Компані до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Прайд-Компані з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, за результатами якої, складено акт № 491/04-36-14-03/36151455 від 07.09.2016 року, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Позивач зазначає, що перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентами ТОВ Центрокрос, ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д., ТОВ Варуна Торг, ПП Адепт-Аудіт, ТОВ Профі Хаус ТОВ Роден Інвест, ТОВ Прогрес Солюшн підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності ТОВ Прайд-Компані та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства.
Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, що має наслідком їх неправомірність та є підставою для скасування.
Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, надав письмові заперечення в яких посилається на те, що під час перевірки встановлено, що в ході проведення перевірки позивача здійснено аналіз податкової інформації контрагентів позивача, первинних документів та встановлено, що вчинені операції є безповоротною фінансовою допомогою, також не підтверджено реалізацію цементу та алюмінію на адресу ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д. та ТОВ Центрокрос. Отже, надані ТОВ Прайд-Компані до перевірки документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції; досліджені операції спрямовані на документальне оформлення купівлі-продажу товарів, та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, метою яких є безповоротна фінансова допомога.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
В період з 10.08.2016 року по 23.08.2016 року, на підставі направлень від 09.07.2016 року № 3523, №3524, № 3525, виданих Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області згідно з п. 75.1 ст. 75, ст. 77, 81, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2756-VI та відповідно плану-графіка проведення планових виїзних документальних перевірок субєктів господарювання на 3 квартал 2016 року, на підставі наказу № 834 від 29.07.2016 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області проведено планову виїзну перевірку ТОВ Прайд-Компані.
1) п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 2 444 439 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 1 919 983,00 грн. та 1 півріччя 2016 року на суму 524 456,00 грн.;
2) п. 44.1 ст. 44, ст. 185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3 , п.198.6 ст. 198, п.201.10 ст. 201 ПК України, ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п. 1 та п. 2 ст.9 Закон України від 16.07.1999 р.№ 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704, в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 2 080 326,00 грн.;
3) п.167.1 ст.167, п. 171.2 ст.171, п.177.8 ст.177 ПК України, в результаті донараховано податку в сумі 1 807,50 грн., в т.ч.: за травень 2014 року - 862,50 грн., червень 2014 року - 945,00 грн.;
4) п.51.1 ст.51. п.176.2 ст.176 ПК України, а саме: підприємством до податкових розрахунків за ф.1 ДФ І-ІV кв. 2013, І-ІV кв. 2014, І-ІV кв. 2015, I, II кв. 2016 року не включена сума поворотної фінансової допомоги, наданої платнику податку роботодавцем, а також не були включені доходи виплачені фізичній особі за транспортні послуги;
5) п. 2.2, п.2.6 гл. 2 Положення Про ведення касових операцій в національній валюті в України із змінами та доповненнями, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (із змінами та доповненнями) в частині неоприбуткування готівки в касі підприємства у загальній сумі 5 428, 00 грн., а саме: згідно банківських виписок підприємством отримано готівкові кошти 12.05.2014 року у сумах 1551,00 грн. та 3877,00 грн., які оприбутковано до каси підприємства 13.05.2014 року, 14.05.2014 року.
На підставі акту перевірки № 491/04-36-14-03/36151455 від 07.09.2016 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.10.2016 року:
Вказані рішення частково оскаржено позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно підпунктами 139.1.1, 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності та не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200.1 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ст.200.4 ПК України)
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Згідно з частини 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ Прайд-Компані з ТОВ Центрокрос, ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д., ТОВ Варуна Торг, ПП Адепт-Аудіт, ТОВ Профі Хаус ТОВ Роден Інвест, ТОВ Прогрес Солюшн, які на момент укладання договорів та під час здійснення господарських операцій знаходились за юридичною адресою та мали статус платників податку на додану вартість, що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що містяться в матеріалах справи.
Згідно таблиці донарахувань по ТОВ «Прайд-Компані» відповідачем донараховані грошові зобовязання, правомірність яких частково оскаржується позивачем в даній справі, у звязку з виявленими порушеннями податкового законодавства по операціям з наступними контрагентами:
- ТОВ «Прогрес Солюшн» з податку на додану вартість в розмірі 667,00 грн. (штрафні санкції 333,50 грн.);
- ТОВ «Профі Хаус» з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 943084,00 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 1047871,00 грн. (штрафні санкції 523935,50 грн.);
- ТОВ «Варуна Торг» з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 524456,00 грн. (штрафні санкції 262228,00 грн.);
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ Прайд-Компані (постачальник) та ТОВ Центрокрос (покупець) укладено договір постачання цементу № 17П/1 від 01.06.2014 року, відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупця цемент, а покупець - прийняти та оплатити цей товар.
Взаємовідносини з ТОВ Центрокрос за укладеним договором підтверджено видатковими накладними: № 000000267 від 20.06.2014 року на загальну суму 31 423,34 грн. (в т.ч. ПДВ 5 237,22 грн.) кількість 30,440 тон, № 000000268 від 21.06.2014 року на загальну суму 56 024,74 грн. (в т .ч. ПДВ 9 337,46 грн.) кількість 52,340 тон, № 000000269 від 23.06.2014 року на загальну суму 59 074,75 грн. (в т .ч. ПДВ 9 845,79 грн.) кількість 57,880 тон, № 000000270 від 24.06.2014 року на загальну суму 59 028,48 грн. (в т.ч. ПДВ 9 838,08 грн.) кількість 67,200 тон, № 000000271 від 25.06.2014 року на загальну суму 59 608,32 грн. (в т.ч. ПДВ 9 934,72 грн.) кількість 60,800 тон, № 000000272 від 25.06.2014 року на загальну суму 58 646,88 грн. (в т.ч. ПДВ 9 774,48 грн.) кількість 58,600 тон, № 000000273 від 26.06.2014 року на загальну суму 55 616,64 грн. (в т.ч. ПДВ 9 269,44 грн.) кількість 52,400 тон, № 000000274 від 27.06.2014 року на загальну суму 55 993,61 грн. (в т .ч. ПДЗ 9 332,27 грн.) кількість 53,48 тони, № 000000275 від 28.06.2014 року на загальну суму 33 358,92 грн. (в т .ч. ПДВ 5 559,82 грн.) кількість 33,04 тони, № 000000276 від 30.06.2014 року на загальну суму 59 608,32 грн. (в т.ч. ПДВ 9 934,72 грн.) кількість 60,8 тон; податковими накладними: № 256 від 20.06.2014 року, № 257 від 21.06.2014 року, № 258 від 23.06.2014 року, № 259 від 24.06.2014 року, № 260 від 25.06.2014 року, № 261 від 25.06.2014 року, № 262 від 26.06.2014 року, № 263 від 27.06.2014 року, № 264 від 28.06.2014 року, № 256 від 20.06.2014 року, а також актом звірки розрахунків від 08.11.2016 року № 000000057.
Розрахунки між підприємствами проведено в безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок грошових коштів у сумі 528 384,00 грн.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ Центрокрос підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Згідно матеріалів справи між ТОВ Прайд-Компані (постачальник) та ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д. (покупець) укладено договір постачання цементу № 23 П від 01.08.2013 року, за умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупця цемент, а покупець - прийняти та сплатити цей товар.
Виконання умов договору підтверджується наступними документами: видатковими накладними - № 000000917 від 28.11.2013 року на загальну суму 72 993,48 грн., №000000910 від 26.11.2013 року на загальну суму 72 064,08 грн. (в т.ч. ПДВ 12 010,68 грн.), № 000000894 від 18.11.2013 року на загальну суму 62 012,16 грн. (в т.ч. ПДВ 10 335 ,36 грн.), № 000000889 від 15.11.2013 року на загальну суму 22 729,08 грн. (в т.ч. ПДВ 3 788,18 грн.) та кількість 25,7 тон, № 000000882 від 13.11.2013 року на загальну суму 23 654,4 грн. (в т.ч. ПДВ 3 942,4 грн.) кількість 25,6 тон, № 000000860 від 06.11.2013 року на загальну суму 23 746,8 грн. (в т.ч. ПДВ 3 957,8 грн.) кількість 25,7 тон; товарно-транспортними накладними - від 28.11.2013 року № 01 АА(08) на кількість 29,5 тон, від 28.11.2013 року № 01АА (09) на кількість 25,6 тон, від 28.11.2013 року № 01АА(10) на кількість 24 тони, від 26.11.2013 року № 01 АА(04) на кількість 21,6 тон, від 26.11.2013 року № 01АА (05) на кількість 9,6 тон, від 26.11.2013 року № 01 А/(06) на кількість 22,4 тони, від 26.11.2013 року № 01 АА(07) на кількість 24,5 тон, від 18.11.2013 року № 01АА (01) на кількість 14,4 тони, від 18.11.2013 року № 01АА(02) на кількість 25,6 тони, від 18.11.201З року № 01 АА (03) на кількість 27,2 тони, від 15.11.2013 року, перевізник ПАО ХЦУ КРЦ, від 13.11.2013 року, перевізник ПАО ХЦУ КРЦ, від 06.11.2013 року, перевізник ПАО ХЦУ КРЦ, а також актом звірки розрахунків від 08.11.2016 року № 000000056.
Суми податкових зобовязань включено до звітності за звітний період на підставі податкових накладних № 567 від 05.08.2013 року на загальну суму 138 600,00 грн. та № 554 від 01.08.2013 року на загальну суму 138 600,00 грн.
Розрахунки між підприємствами здійснювались в безготівковій формі, та підтверджуються банківською випискою за відповідний період.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д. підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 року між ТОВ Прайд-Компані (покупець) та ТОВ Варуна Торг (продавець) укладено договір купівлі-продажу №03К, відповідно до якого продавець зобовязується передати у власність покупця алюміній вторинний АВ-87 з клеймом КПЗ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей товар.
На підтвердження виконання умов даного договору ТОВ Прайд-Компані надано первинні документи, а саме: видаткові та податкові накладні, сертифікати якості, товарно-транспортні накладні, які відображають зміст та обсяг господарських операцій.
Не погодившись з такими висновками податкового органу ТОВ Прайд-Компані оскаржено вказані податкові повідомлення-рішення в судовому порядку.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року по справі № 804/6321/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2017 року, податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, вищезазначеним судовим рішенням встановлені обставини реальності господарських операцій на підставі договору №03К від 01.03.2016 купівлі-продажу алюмінію вторинного АВ-87 з клеймом КЗП між ТОВ Прайд-Компані та ТОВ Варуна Торг, внаслідок чого вказані обставини не доказуються при розгляді даної справи.
З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2015 року між ПП Адепт-Аудіт (продавець) та ТОВ Прайд-Компані (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 04К, за умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупця алюміній вторинний АВ-87, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей товар.
На виконання умов договору ПП Адепт-Аудіт поставлено в адресу ТОВ Прайд- Компані алюміній вторинний АВ-87 в кількості 20,6 тон, що підтверджується видатковою накладною № 156 від 16.02.2015 року на загальну суму 627888,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 104 648,00 грн.) та податковою накладною №156 від 16.02.2015 року.
Перевезення товару здійснювалось за рахунок постачальника, що підтверджується товарно-транспортною накладною №16/02/15 від 16.02.2016 року.
Якість поставлених ТМЦ підтверджується сертифікатом якості №24 від 16.02.2015р. на кількість 20,600 тон.
Разом з тим, 02 березня 2015 року між ПП Адепт-Аудіт (кредитор 1) та ТОВ Меридіан Групп (кредитор 2) укладено договір про переведення боргу №05У, відповідно до умов якого кредитор 1 поступається, а кредитор 2 приймає право вимоги погашення заборгованості, а також права, що забезпечують виконання даних зобов'язань боржника (ТОВ Прайд-Компані), що виникли відповідно до договору №04К від 01.02.2015 року в повному обсязі.
Розрахунки між підприємствами проведені в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками про сплату ТОВ Прайд-Компані на адресу ТОВ Меридіан Групп грошових коштів в розмірі 627 888,00 грн.
Придбані ТМЦ у ПП Адепт-Аудіт позивачем реалізовано на адресу ВАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, на підставі договору №20/2014/1324 від 26.06.2014р., що підтверджується видатковою накладною № 000000025 від 16.02.2015 року на загальну суму 652 608,00 грн. (в т.ч. 108 768,00 грн.) на кількість 20,600 тон.
Перевезення здійснювалось за рахунок ТОВ Прайд-Компані та підтверджується товарно-транспортними накладними №16/02/15 від 16.02.2015 року (перевізник ФОП ОСОБА_1С.).
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ПП Адепт-Аудіт підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Щодо взаємовідносин з ТОВ Профі Хаус, то з матеріалів справи вбачається, що 01.04.2015 року між ТОВ Профі Хаус (продавець) та ТОВ Прайд-Компані (покупець) укладено договір купівлі-продажу №13/1К, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця алюміній вторинний чушковий АВ-87, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей товар.
На виконання умов договору ТОВ Профі Хаус поставлено на адресу ТОВ Прайд- Компані алюміній вторинний АВ-87, що підтверджується: видатковою накладною №24 від 09.04.2015р. на загальну суму 901 310,22 грн. (в т.ч. ПДВ 150 218,37 грн.) кількість 20,33 тони; видатковою накладною №25 від 10.04.2015 року на загальну суму 900 423,54 грн. (в т.ч. ПДВ 150 070,59 грн.) кількість 20,31 тон; видатковою накладною № 113 від 15.04.2015 року на загальну суму 894 881,80 грн. (в т.ч. ПДВ 149 146,97 грн.) кількість 20,185 тон; видатковою накладною № 114 від 17.04.2015 року на загальну суму 892 000,08 грн. (в т.ч. ПДВ 148 666,68 грн.) кількість 20,120 тон; видатковою накладною №115 від 20.04.2015 року на загальну суму 894 216,78 грн. (в т.ч. ПДВ 149 036,13 грн.) кількість 20,170 тон; видатковою накладною № 116 від 22.04.2015 року на загальну суму 908 847,00 грн. (в т.ч. ПДВ 151 474,50 грн.) кількість 20,500 тон; видатковою накладною № 46 від 05.05.2015 року на загальну суму 895 546,80 грн. (в т.ч. ПДВ 149 257,80 грн.) кількість 20,2 тон; а також податковою накладною №24 від 09.04.2015р.; податковою накладною №25 від 10.04.2015р. на суму 900 423.54 грн. (в т.ч. ПДВ 150 070,59 грн.); податковою накладною № 113 від 15.04.2015 року на загальну суму 894 881,80 грн. (в т.ч. ПДВ 149 146,97 грн); податковою накладною №114 від 14.04.2015 року на загальну суму 892 000,08 грн.; податковою накладною № 115 від 20.04.2015 року на суму 894 216,78 грн.; податковою накладною № 116 від 22.04.2015 року на суму 908 847,00 грн.; податковою накладною № 116 від 22.04.2015 року на суму 908 847,00 грн.; податковою накладною № 46 від 05.05.2015р. на суму 895 546,80 грн.
Якість поставлених ТМЦ підтверджується наступними сертифікатами якості: № 17 від 09.04.2015 року на кількість 20,330 тон, №19 від 10.04.2015 року на кількість 20,310 тон, №21 від 15.04.2015 року на кількість 20,185 тон, №23 від 17.04.2015 року на кількість 20,120 тон, №26 від 20.04.2015 року на кількість 20,170 тон, №29 від 22.04.2015 р. на кількість 20,5 тон, №35 від 05.05.2015 року на кількість 20,2 тон.
Перевезення здійснювалось за рахунок ТОВ Профі Хаус та підтверджується наступними товарно-транспортними накладними №09/04/15/1 від 09.04.2015 року, №10/04/15/1 від 10.04.2015 року, №15/04/15/1 від 15.04.2015 року, №17/04/15/1 від 14.04.2015 року, №20/04/15/1 від 20.04.2015 року, №22/04/15/1 від 22.04.2015 року, №05/05/15/1 від 05.05.2015 року.
Розрахунки між підприємствами здійснені в безготівковій формі, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок грошових коштів у сумі 6287226,22 грн., що підтверджується банківською випискою.
Придбані ТМЦ у ТОВ Профі Хаус позивачем реалізовано на адресу ВАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь на підставі договору №20/2014/1324 від 26.06.2014 року, що підтверджується наступними документами: видатковими накладними № 000000111 від 06.05.2015 року на загальну суму 897 501,6 грн. (в т.ч. ПДВ 149 583,6 грн.) на кількість 20,214 тон, № 000000086 від 20.04.2015 року на загальну суму 910 409,76 грн. (в т.ч. ПДВ 151 734,96 грн.) кількість 20,124 тони, а також товарно-транспортними накладними №06/05/15 від 06.05.2015 року, № 20/04/15 від 20.04.2015 року, перевізник - ФОП ОСОБА_1, замовник ТОВ - Прайд-Компані.
Також, придбані ТМЦ у ТОВ Профі Хаус позивачем реалізовано на адресу ПАТ Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_2 відповідно до договору № 1788 від 15.07. 2014 року, що підтверджується наступними документами: видатковими накладними № 000000093 від 23.04.2015 року на загальну суму 927 420 грн. (в т.ч. ПДВ 154 570 грн.) кількість 20,5 тон, № 000000092 від 21.04.2015 року на загальну суму 920 181,60 грн. (в т.ч. ПДВ 153 363,6 грн.) кількість 20,340 тон, № 000000085 від 17.04.2015 року на загальну суму 912 490,8 грн. (в т.ч. ПДВ 152 081,8 грн.) кількість 20,170 тон, № 000000081 від 13.04.2015 року на загальну суму 918 824,4 грн. (в т.ч. ПДВ 153 137,4 грн.) кількість 20,310 тон, № 000000080 від 10.04.2015 року на загальну суму 919 729,20 грн. (в т.ч. ПДВ 153 288,20 грн.) кількість 20,330 тон, № 000000086 від 20.04.2015 року на загальну суму 910 409,76 грн. (в т.ч. ПДВ 151 734,96 грн.) кількість 20,124 тон, а також товарно-транспортними накладними № 23/04/15 від 23.04.2015 року, №21/04/2015 від 21.04.2015 року, № 17/04/2015 від 17.04.2015 року, № 13/04/2015 від 13.04.2015 року, № 10/04/2015 від 10.04.2015 року, перевізник ФОП ОСОБА_1, замовник - ТОВ Прайд-Компані.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ Профі Хаус підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2014 року між ТОВ Роден Інвест (продавець) та ТОВ Прайд-Компані (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 23К, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця алюміній, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей товар.
На виконання умов даного договору позивачем надані наступні документами: видаткові накладні № 21 від 03.09.2014 року кількість 2,501 тон на загальну суму 59 123,64 грн. (в т.ч. ПДВ 9 853,94 грн.), № 22 від 03.09.2014 року на загальну суму 40 282,56 грн. (в т.ч. ПДВ 6 713,76 грн.) кількість 1,704 тон., №23 від 03.09.2014 року на загальну суму 56 736,00 грн. (в т.ч. ПДВ 9 456 грн.) кількість 2,4 тон, № 24 від 03.09.2014 року на загальну суму 58 461,72 грн. (в т.ч. ПДВ 9 743,62 грн.) кількість 2,473 тон, №25 від 03.09.2014 року на загальну суму 59 974,68 грн. (в т.ч. ПДВ 9995,78 грн.) кількість 2,537 тон, № 26 від 03.09.2014 року на загальну суму 46 050,72 грн. (в т.ч. ПДВ 7675,12 грн.) кількість 1,948 тон, № 27 від 03.09.2014 року на загальну суму 56 617,8 грн. (в т.ч. ПДВ 9 436,30 грн.) кількість 2,395 тон, № 28 від 03.09.2014 року на загальну суму 51 038,76 грн. (в т.ч. ПДВ 8 506,46 грн.) кількість 2,159 тон, №29 від 03.09.2014 року на загальну суму 55 364,88 грн. (в т.ч. ПДВ 9 227,48 грн.) кількість 2,342 тони, а також податковими накладними № 21 від 03.09.2014 року, № 22 від 03.09.2014 року, № 23 від 03.09.2014 року, № 24 від 03.09.2014 року, № 25 від 03.09.2014 року, № 26 від 03.09.2014 року, № 27 від 03.09.2014 року, № 28 від 03.09.2014 року, № 29 від 03.09.2014 року.
Якість поставленої продукції підтверджено сертифікатом якості № 20 від 03.09.2014 року на кількість 20,459 тон. Перевезення здійснювалось за рахунок ТОВ Роден Інвест та підтверджується товарно-транспортною накладною № 03/09/14 від 03.09.2014 року кількість 20,459 тони на загальну суму 483 650,76 грн.
Розрахунки між сторонами здійснені в безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою.
Придбані ТМЦ у ТОВ Роден Інвест позивачем реалізовано на адресу ВАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь відповідно до договору №20/2014/1324 від 26.06.2014 року, що підтверджено видатковою накладною №00000333 від 03.09.2014 року на загальну суму 491 016 грн. (в т.ч. ПДВ 81 836 грн.) кількість 20,459 тон.
Перевезення здійснювалось за рахунок ТОВ Прайд Компані та підтверджується товарно-транспортною накладною №03/09/14 від 03.09.2014 року на кількість 20,459 тон (перевізник ТОВ Пейнг Сервіс).
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ Роден Інвест підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Згідно матеріалів справи 01.10.2014 року між ТОВ Прогрес Солюшн (перевізник) та ТОВ Прайд-Компані (замовник) укладено договір № 29У про перевезення вантажу, за умовами якого перевізник бере на себе зобовязання доставити автомобільним транспортом, довірений йому замовником вантаж з місця відправлення до пункту призначення і видати вантаж вантажоодержувачу, в свою чергу замовник бере на себе зобовязання сплатити плату за перевезення вантажу.
На виконання умов даного договору ТОВ Прогрес Солюшн надано послуги перевезення вантажу, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 140 від 31.10.2014 року на загальну суму 4000 грн., а також податковою накладною № 140 від 31.10.2014 року.
Розрахунки між сторонами здійснені в безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок грошових коштів, та підтверджується банківською випискою.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ Прогрес Солюшн підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Податковий орган прийшов до висновку, що підприємством не підтверджено господарські операції з контрагентами, а також не підтверджено реалізацію цементу та алюмінію на адресу ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д. та ТОВ Центрокрос, вчинені операції є безповоротною фінансовою допомогою.
Проте, суд зазначає, що реальність операцій з придбання товарів (робіт, послуг) позивачем за договорами, укладеними з ТОВ Центрокрос, ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д., ТОВ Варуна Торг, ПП Адепт-Аудіт, ТОВ Профі Хаус ТОВ Роден Інвест, ТОВ Прогрес Солюшн підтверджується первинними документами, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства України, згідно яким здійснювалося постачання, отримання, оплата та оприбуткування товару (робіт, послуг).
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Крім того, ухвалою суду від 01 березня 2017 року призначено судово-бухгалтерську експертизу та висновком експерта №15/11.1/28 від 31.05.2017 року встановлено, що за результатами експертизи не підтверджуються висновки акту від 07.09.2016 року № 491/04-36-14-03/36151455 в частині встановлених порушень, а саме:
- щодо заниження податку на прибуток у сумі 1561723, в тому числі за 2015 рік у сумі 1037267 грн. (по операціям з ТОВ Адепт-Аудіт та ТОВ Профі Хаус), за 1 півріччя 2016 року у сумі 524456 грн. (по операціям ТОВ Варуна Торг);
Щодо посилань відповідача на податкову характеристику контрагентів, то суд зазначає, що контрагенти позивача в перевіряємий період мали статус платників податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносилось, а відтак, вказані підприємства мали право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товару.
Невиконання контрагентом своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування показників податкової звітності і має всі документальні підтвердження розміру таких показників.
Стосовно доводів відповідача щодо факту відкриття кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, а також пояснень директорів, які заперечували причетність до господарської діяльності підприємств-контрагентів, суд зазначає наступне.
За приписами ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Як встановлено ч. ч. 1, 4 ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відповідно до 1 ст.77 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані.
Письмовими доказами згідно з ч.1 ст.79 КАС України є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.
Послідовний аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що пояснення свідків є належним доказом в адміністративній справі, якщо такий свідок допитаний судом саме в процесі розгляду такої адміністративної справи.
Протоколи допиту свідків в рамках кримінального провадження, якщо в такому кримінальному провадженні відсутній вирок, який набрав законної сили, не можуть вважатися належними доказами в адміністративній справі ні як показаннями свідків, ні як письмовими доказами. При оцінку таким показанням свідків має компетенцію надавати лише суд в процесі розгляду саме кримінального провадження.
В даному випадку відсутні вироки, що набрали законної сили, а сам по собі факт відкриття кримінальних проваджень не має правового значення та жодним чином не стосується предмету доказування в даній справі.
Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Необхідними умовами для висновку про нікчемність угоди згідно до ст. 207 ГК України та ст. 228 ЦК України є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наявність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в ст. 67 Конституції України та законах України про оподаткування.
Отже, склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними належними засобами доказування.
Відповідачем не було додано жодних документів, які б підтверджували порушення при формуванні витрат та податкового кредиту позивачем.
З огляду на встановлені обставини у справі та наведені норми законодавства, угоди, які укладені між ТОВ Прайд-Компані з контрагентами ТОВ Центрокрос, ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д., ТОВ Варуна Торг, ПП Адепт-Аудіт, ТОВ Профі Хаус ТОВ Роден Інвест, ТОВ Прогрес Солюшн оформлені належним чином; спірні правочини не визнані судом недійсними і їх недійсність прямо не встановлена законом, у зв'язку з чим існує презумпція правомірності правочину; правочини з поставки товарів та купівлі-продажу виконані сторонами.
Таким чином, зазначене вище спростовує висновки перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції між ТОВ Прайд-Компані та ТОВ Центрокрос, ТОВ А.В.А.Н.Г.А.Р.Д., ТОВ Варуна Торг, ПП Адепт-Аудіт, ТОВ Профі Хаус ТОВ Роден Інвест, ТОВ Прогрес Солюшн.
Відповідно до п.1.2 Положення №637 оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Згідно п.2.2 Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.
Відповідно до п.2.6. Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Згідно п.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Як зазначено в п.3.6.3. акту перевірки № 491/04-36-14-03/36151455 від 07.09.2016 року надходження і видачу готівки в національній валюті ТОВ «Прайд Компані» відображає у касовій книзі. Касові операції оформляються прибутковими та видатковими касовими ордерами.
В ході перевірки встановлено порушення п.2.2, 2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні - неоприбуткування (несвоєчасне, не у день одержання готівкових коштів) готівки в касі підприємства у загальній сумі 5428,00 грн., а саме згідно банківських виписок підприємством отримано готівкові кошти 12.05.2014 року у сумах 1551,00 грн. та 3877,00 грн., які оприбутковано до каси підприємства 13.05.2014р. та 14.05.2014р.
Відповідно до абз.5 п.2.6 Положення №637 суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
Пунктом 3.1 Порядку №637 визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.
Пунктом 85.2. ст.82 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до п.85.9 ст.85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.
У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
З аналізу наведених норм слідує, що копії вилучених правоохоронними органами документів з питань виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, мають бути надані контролюючому органу, або забезпечено до них доступ, для їх перевірки, з подальшим можливим перенесенням термінів проведення перевірки. При цьому, платник податків має повідомити контролюючий орган про вилучення таких документів і неможливість їх надання.
В запереченнях на адміністративний позов від 17.01.2017р. відповідач посилається на банківську виписку від 12.05.2014р. №МА0942510 про отримання підприємством готівкових коштів у сумі 3877,00 грн., які оприбутковані до каси підприємства 14.05.2014р. на підставі прибуткового касового ордеру №11 та на банківську виписку від 12.05.2014р. №МА0942511 про отримання підприємством готівкових коштів у сумі 1551,00 грн., які оприбутковані до каси підприємства 13.05.2014р. на підставі прибуткового касового ордеру №10.
Представником позивача надані роздруківки виготовлені за допомогою 1С:Підприємство 8 Компанія, виписок банку №000000101 від 13.05.2014р. та №000000103 від 14.05.2014р., з наступними показниками:
- графи організація - «Касса», зміст платежу «аванс за квітень 2014», кор.рахунок «30.1», видатки «1551,00», надходження - «0.00»;
- графи організація - «Касса», зміст платежу «аванс за квітень 2014», кор.рахунок «30.1», видатки «3877,00», надходження - «0.00»,
а також обороти рахунків 66.1 за 12.05.2014р., 13.05.2014р. і 14.05.2014р., №36.1 за 12.05.2014р., 13.05.2014р. і 14.05.2014р., 30.1 за 12.05.2014р., 13.05.2014р. і 14.05.2014р. та виписку банку №000000098 від 12.05.2014р., тобто роздруківки з бухгалтерського обліку товариства.
Натомість, надані роздруківки виготовлені за допомогою 1С:Підприємство 8 Компанія, не є допустимим доказом фактичного отримання готівкових коштів з банківської установи 13.05.2016р. та 14.05.2016р., оскільки не є відомостями банківської установи про підтвердженням виконаних за день операцій (п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБ України від 18.06.03р. №254), у звязку з чим суд приходить до висновку про правомірність оскарженого податкового повідомлення рішення, та як наслідок необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову в цій частині.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст.94, 160-163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3