Справа № 431/5211/17
Суддя: Форощук О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27.11.2017431/5211/17/909/2017
Справа № 431/5211/17
Провадження № 2-а/431/159/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Форощука О.В.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Червяк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старобільську Луганської області у залі судових засідань у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, у якому просить суд визнати бездіяльність Старобільського об'єднаного УПФУ Луганської області, яка полягає у невиплаті, починаючи з серпня 2017 року, їй пенсії - протиправною, зобов'язати Старобільське об'єднане УПФУ Луганської області поновити, починаючи з серпня 2017 року виплату їй пенсії.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що з вересня 2011 року вона здобула право на отримання пенсії за віком. До серпня 2014 року вона перебувала на обліку в УПФУ м. Краснодоні Луганської області, однак з набранням чинності Постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 у населеному пункті, де вона мешкала, було припинено здійснення повноважень відповідним УПФУ. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції вона змушена була переміститись до міста Старобільськ Луганської області, де з 01.08.2014 по 31.07.2017 року була поставлена на облік, як внутрішньо переміщена особа, та поставлена на облік до Старобільського об'єднаного УПФУ в Луганській області, де за цей час отримувала пенсію. 25.04.2017 року вона здійснила реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим нею 25.04.2017 року було подано заяву на запит пенсійної справи за новим місцем зареєстрованого проживання, у зв'язку з реєстрацією на території Старобільського району, та нею було надано рішення про скасування дії довідки ВПО. Однак станом на 06.11.2017 року пенсія їй не виплачується. Тому вона і звернулася до суду та просить визнати протиправною бездіяльність Старобільського об'єднаного управління ПФУ Луганської області, яка полягає у невиплаті, починаючи з серпня 2017 року, пенсії та зобов'язати Старобільське об'єднане управління ПФУ Луганської області поновити, починаючи з серпня 2017 року виплату їй пенсії. У своєму листі, наданому на її адресу заступник начальника управління повідомив, що Постановою КМУ від 08.06.2016 № 365 врегульовано питання призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Зазначено, що для взяття на облік та виплати пенсії їй необхідно надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з відповідного структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи. Вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови їй у виплаті пенсії та покладення на неї обов'язку щодо зобов'язання надати довідку про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області Червяк О.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила залишити їх без задоволення на підставі наявних у суду письмових заперечень.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вересня 2011 року здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення від 30.09.2011 року (а.с. 10).

До серпня 2014 року позивач ОСОБА_3 перебувала на обліку в УПФУ м. Краснодоні Луганської області, однак з набранням чинності Постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 у вищевказаному населеному пункті було припинено здійснення повноважень відповідним УПФУ.

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції позивач ОСОБА_3 перемістилась до міста Старобільськ Луганської області, де з 01.08.2014 по 31.07.2017 року була поставлена на облік як внутрішньо переміщена особа та поставлена на облік до Старобільського об'єднаного УПФУ в Луганській області, де за цей час отримувала пенсію, що підтверджується копією довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 19.11.2014 року та листом Старобільського об'єднаного УПФУ в Луганській області від 12.09.2017 року № 32/9-14 (а.с. 8-9, 11).

З 25.04.2017 року позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту позивача ОСОБА_3 та копією домової книги.

Як вбачається з листа Старобільського об'єднаного УПФУ в Луганській області від 12.09.2017 року № 32/9-14, позивач ОСОБА_3 первинно звернулася до управління 10.09.2014 року з заявою щодо запиту пенсійної справи з УПФУ в м. Краснодоні. Виплата пенсії проводилась з 01.08.2014 року по 31.07.2017 року на підставі електронної пенсійної справи як внутрішньо переміщеній особі. 25.04.2017 року нею було подано заяву на запит пенсійної справи за новим зареєстрованим місцем проживання у зв'язку з реєстрацією на території Старобільського району та було надано рішення про скасування дії довідки ВПО. Зазначено, що для взяття на облік та виплати пенсії позивачу необхідно надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з відповідного структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи.

Наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено, що Луганська область з 07.10.2014 є районом проведення антитерористичної операції.

Постановою КМУ від 7 листопада 2014 р. № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Враховуючи зазначене вище, позивач ОСОБА_3 перемістилася до міста Старобільськ Луганської області як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно ст. 47 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Зазначеними правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач ОСОБА_3 є громадянкою України і у відповідності до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії за віком, яка була їй призначена у серпні 2011 року.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом - відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

В той же час, Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи.

При цьому, з моменту реєстрації постійного місця проживання позивача ОСОБА_3 у м. Старобільськ Луганської області і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між нею та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягає застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017 року по справі № К/800/9994/17.

Таким чином, зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії.

Також слід зазначити, що у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, вказано, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. При цьому за п. 54 такого рішення зазначено, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на це, у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу ОСОБА_3 у виплаті пенсії та покладення на неї обов'язку щодо зобов'язання надати довідку про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

На виконання вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання, позивач ОСОБА_3 зареєструвала своє постійне місце проживання в місті Старобільськ Луганської області, в результаті чого статус її як переміщеної особи припинився і з цього часу вона здобула право на отримання пенсії на загальних підставах.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що відповідач неправомірно не виплачує пенсію позивачу, посилаючись на нормативно-правові акти, що регулюють порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, оскільки вона такий статус втратила з моменту реєстрації свого місця проживання за адресою: 92700 АДРЕСА_1, а саме з 25.04.2017 року.

На підставі ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевказаного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного та ст. 47 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 2, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 44, 46, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 159-163, 167, 254 КАС України КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яка полягає у невиплаті, починаючи з 01 серпня 2017 року, ОСОБА_3 пенсії - протиправною.

Зобов'язати Старобільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області поновити, починаючи з 01 серпня 2017 року виплату ОСОБА_3 пенсії.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Форощук