Справа № 2-а-96/11
Суддя: Ступак С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-96/11
Провадження № 6-а/210/4/17
У Х В А Л А

іменем України

"14" грудня 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ступак С.В.,

при секретарі судового засідання: Драгуновій Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом: ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

Постановою від 29 квітня 2009 року суд задовольнив указаний позов повністю: позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі та визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2 з 17 травня 2010 року державної та додаткової пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи інваліду третьої групи першої категорії;

Постановою суду зобовязано Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 із врахуванням сплаченої державної та додаткової пенсії не донараховану з 17 травня 2010 року у відповідності зі ст.ст. 50, 64, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію у розмірі восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткову пенсію у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб як інваліду третьої групи першої категорії, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою суду від 11 лютого 2014 року Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2011 року залишено без змін.

На виконання вказаної постанови, що набрала законної сили, 11 лютого 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист.

24 червня 2014 року за вх. № 11425 до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду від 29.04.2011 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог -Міністерство праці соціальної політики України про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 29 липня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення по адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог -Міністерство праці соціальної політики України про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії.

14 грудня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_2 з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа в порядку ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Положеннями ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені строки, в які виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання.

Водночас, перебіг строку пред'явлення виконавчих листів, виданих судами, передбачений ч. 2 ст. 22 Законом України "Про виконавче провадження", а саме: "з наступного дня після набрання рішенням законної сили; з наступного дня після закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення; з наступного дня після постановлення судового рішення в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню". Згідно з ч. 2 ст. 24 цього ж Закону стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За правилами ч. 1 ст. 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відтак, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, перелік таких причин законодавчо не визначений, їх наявність чи відсутність суд розцінює у кожній конкретній ситуації за своїм внутрішнім переконанням.

Суд під час розгляду питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання досліджував причини пропуску такого строку та їх поважність.

З пояснень представника заявника суд зясував, що виконавчий лист було відправлено до Управління відділу примусового виконання в місто Дніпро в 2014 році, однак, зі слів позивача, документи було загублені, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви не долучено.

Однак на думку суду, доводи позивача щодо вказаних причин для поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання не є дійсними, оскільки як вбачається з матеріалів справи у червні 2014 року до суду з подання про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення суду від 29.04.2011 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог -Міністерство праці соціальної політики України про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії звертався старшого державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області

Визначаючись щодо поданої заяви, суд також керується частиною 2 статті 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а також статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип, як наголошує Євросуд, означає, що: "жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки з цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру" (п. 52 рішення Євросуду по справі "Рябих проти Росії") .

Європейський Суд з прав людини наголошує, що правова система багатьох держав-членів Ради Європи передбачає можливість продовження процесуальних строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, то таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку перебуває, як зазначає Європейський Суд з прав людини, в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від національних судів вимагається вказувати підстави перегляду рішення. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 рішення Євросуду по справі "ОСОБА_4 проти України"). Тому у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

З урахуванням наведеного, а також того, що виконавчий лист фактично перебував на виконанні, як вбачається з матеріалів справи до суду звертався державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, суд доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_2 пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. ст. 8, 14, 186, 254, 257, 261 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: С. В. Ступак