Справа № 824/1055/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

824/1055/17-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

28 грудня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/1055/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області до приватної комерційно-постачальницької фірми "Бук- Постач" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до приватної комерційно-постачальницької фірми "Бук- Постач" про стягнення заборгованості.

Як вбачається із відмітки штампу Чернівецького окружного адміністративного суду, вказана позовна заява подана до суду 27 грудня 2017 року.

У зв'язку із цим суд зазначає, що 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Таким чином, дана справа повинна розглядатись за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивач посилається на те, що з метою врегулювання спору 19 серпня 2016 року відповідачу було направлено претензію про повернення коштів, проте відправлення було повернуто з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Однак, всупереч вказаним вище положенням Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вказаній нормі, позивачем в позовній заяві не зазначено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зміст та характер заявлених вимог майновий, оскільки вирішення судом цього спору стосується зобов’язань відповідача, що виражені в грошовому еквіваленті, має очевидний економічний характер, а результат розгляду справи може призвести до зменшення активів відповідача.

Зважаючи на те, що 1,5 відсотка ціни позову становить 18,03 грн ((1202,31)*1,5/100), тобто менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1600,00 грн (1600,00*1), то розмір судового збору за подачу позову до суду становитиме 1600,00 грн.

Тому, при подачі позову до суду позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Водночас, позивач у поданій позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору. При цьому посилається на пункт 18 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

У зв'язку із цим суд зазначає наступне.

Статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведеної норми права дозволяє дійти висновків про те, що суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони звільнити її від сплати судового збору лише за певних умов, які в даному випадку відсутні.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Враховуючи зазначене та зважаючи на те, що Закон України "Про судовий збір" наразі не звільняє органи Фонду соціального страхування України від сплати судового збору, сплата судового збору позивачем є обов'язком за подання заяв до суду, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Крім того, позивач прохаючи суд звільнити його від сплати судового збору не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності обставин, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Посилання позивача у позові на пункт 18 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" є помилковим, оскільки Законом України "Про судовий збір" у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року виключено пункт 18 частини першої статті 5, який у редакції Закону України "Про судовий збір" до набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року передбачав звільнення від сплати судового збору Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позивачем клопотання щодо звільнення від сплати судового збору за подання до суду цього позову.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.У задоволені клопотання управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області до приватної комерційно-постачальницької фірми "Бук- Постач" про стягнення заборгованості залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Роз'яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк