Справа № 808/3156/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року о 16 год. 16 хв. Справа № 808/3156/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 31.05.2017 №, №, №, № та №.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що висновки перевіряючих викладені в акті перевірки сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Стверджує, що в акті чітко викладено повний перелік первинних документів, якими оформлено господарські операції та які були наданні до перевірки. Вказує також, що посилання перевіряючих на те, що послуги, які були надані позивачу контрагентами ТОВ «Будівела», ТОВ «Київдомбуд», ТОВ «Буд імперія груп», ТОВ «БК «Вест Лідер», ТОВ «Будпром-інвест» безоплатно отримані є також безпідставним, оскільки не підтверджено доказами. Також стверджує, що ТОВ «Архінформ-Проект» в господарській діяльності використовує корпоративний електронний платіжний спосіб, за допомогою якого було перераховано поворотну безпроцентну фінансову допомогу директору ТОВ «АРХІНФОРМ-ПРОЕКТ» - ОСОБА_3, який є довіреною особою підприємства, у розмірі 675 000,00 грн. та з урахуванням п. 2.12 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 не було оприбутковано в касі підприємства. З огляду на таке, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених вище.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 28.11.2017 вх. №33242 вказав на те, що недоведеність фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «Будівела», ТОВ «Київдомбуд», ТОВ «Буд імперія груп», ТОВ «БК «Вест Лідер», ТОВ «Будпром-інвест», ТОВ «Ідеалбуд сервіс», ТОВ ОСОБА_4» позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних, та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не звязком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Зазначає, що статус фіктивного підприємства у контрагентів позивача несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_2 та підтримав заперечення з підстав викладених вище. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 12.12.2017.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Архінформ-проект» зареєстровано 28.03.2003 Запорізьким міським управлінням юстиції за адресою: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 78, офіс 15 відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію від 18.05.2010 № 0009145.

На підставі направлень на перевірку від 16.03.2017 №499, від 16.03.2017 № 502, від 16.10.2016 № 500, від 16.03.2017 № 501, від 13.03.2017 № 489, від 13.03.2017 № 490, виданих Головним управлінням ДФС у Запорізькій області посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно з вимогами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 06.03.2017 № 557, проведена документальна виїзна планова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АРХІНФОРМ-ПРОЕКТ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2016.

За наслідками перевірки податковим органом складено ОСОБА_3 перевірки №215/08-01-14-03/32420051 від 12.04.2017.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

- п.п. 138.1.1 п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу ІІІ з врахуванням вимог ст. 44 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2016 рік;

- п. 292.3 та 292.6 ст. 292 з врахуванням вимог ст.. 44 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, в результаті чого встановлено заниження єдиного податку на загальну суму 284 282,93 грн. в т.ч. по періодам:

2015 рік на суму 87 951,59 грн.:

1 квартал 2016 року на суму 33 537,24 грн.

2 квартал 2016 року на суму 162 794,10 грн..

- п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14.198.1 ст. 14, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 2 955 353,00 грн.

п.2.2, п. 2.6 гл. 2 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 в частині не оприбуткування готівки в касовій книзі підприємства на загальну суму 675 000,00 грн.;

На підставі ОСОБА_3 перевірки №215/08-01-14-03/32420051 від 12.04.2017, контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема,

№ НОМЕР_1 від 31.05.2017 про збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3 694 191,25 грн. в т.ч. 2 955 353,00 грн. за основним платежем та 738 838,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 31.05.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток на загальну суму 1 263 078,75 грн., в т.ч. 1 010 463,00 грн. за основним платежем та 252 615,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ НОМЕР_2 від 31.05.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку на загальну суму 287 805,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 230 244,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, 57 561,00 грн.;

№ НОМЕР_3 від 31.05.2017, яким позивачу зменшено суму відємного значення на 682 681,00 грн.;

№ НОМЕР_4 від 31.05.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 3 375 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» оскаржило податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте рішенням ДФС України від 22.08.2017 № 18597/6/99-99-11-01-01-25 залишено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» без задоволення, а податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 31.05.2017, № НОМЕР_4 від 31.05.2017, № НОМЕР_2 від 31.05.2017, № від 31.05.2017, № НОМЕР_1 від 31.05.2017 без змін.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» звернулось до суду із позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_3 від 31.05.2017, № НОМЕР_4 від 31.05.2017, № НОМЕР_2 від 31.05.2017, № від 31.05.2017, № НОМЕР_1 від 31.05.2017.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції чинній протягом 2015-2016 років) обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 291.2.-291.3 ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 292.1. статті 292 ПК України визначено, що доходом платника єдиного податку є:

1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності;

2) для юридичної особи - будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, в акті перевірки податковим органом зроблено висновок про заниження ТОВ «Архінформ-Проект» суми податку на додану вартість у розмірі 2 955 353,00 грн. та завищення відємного значення на суму 682 681,00 грн. внаслідок безпідставного віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість з придбання послуг (робіт) по взаємовідносинам з ТОВ «Будівела», ТОВ «Київдомбуд», ТОВ «Буд імперія груп», ТОВ «БК «Вест Лідер», ТОВ «Будпром-інвест», ТОВ «Ідеалбуд сервіс», ТОВ «ОСОБА_4 бізнес».

Крім того, висновок перевіряючих щодо заниження сум податку на прибуток та єдиного податку ґрунтується на доводах про отримання активу у вигляді послуг невідомого походження, що вважаються безоплатно отриманими при взаємовідносинах з ТОВ «Будівела», ТОВ «Київдомбуд», ТОВ «Буд імперія груп», ТОВ «БК «Вест Лідер», ТОВ «Будпром-інвест», ТОВ «Ідеалбуд сервіс», ТОВ «ОСОБА_4 бізнес».

Судом встановлено, що у перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» дійсно мало господарські відносини з ТОВ «Будівела», ТОВ «Київдомбуд», ТОВ «Буд імперія груп», ТОВ «БК «Вест Лідер», ТОВ «Будпром-інвест», ТОВ «Ідеалбуд сервіс», ТОВ «ОСОБА_4 бізнес».

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (Підрядник) та ТОВ «Будівела» () укладено договори субпідряду № 190515 від 19.05.2015, № 191515 від 19.10.2015 (а.с. 58-66, т. 5).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт (а.с. 1-161, т.6), податкові накладні, виписані ТОВ «Будівела» (а.с. 162-215, т. 6, а.с. 67-206, т. 5, а.с. 1-50, т. 7).

Оплата послуг здійснювалось відповідно до платіжних доручень за липень 2015 року березень 2016 року.

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (Підрядник) та ТОВ «Київдомбуд» (, Субпідрядник) укладено договір субпідряду № 260216 від 26.02.2016 (а.с. 130-132, т.3).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт (а.с. 133-172, т.3), податкові накладні, виписані ТОВ «Київдомбуд» (а.с. 173-184, т. 3).

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (Підрядник) та ТОВ «Буд імперія груп» (, Субпідрядник) укладено договір субпідряду № 04/0116 від 04.01.2016 ( а.с. 64-66, т. 3).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт, податкові накладні, складені ТОВ «Буд імперія груп» (а.с.67-129). Оплата послуг здійснювалось відповідно до платіжних доручень.

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-проект» (Підрядник) та ТОВ «БК «Вест Лідер» (, субпідрядник) укладено договір субпідряду № 040416 від 04.04.2016 (а.с. 1-3, т.3).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт, податкові накладні, складені ТОВ «БК «Вест Лідер» (а.с. 5-63, т. 3).

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (Підрядник) та ТОВ «Будпром-інвест» (, субпідрядник) укладено договір субпідряду № 030616 від 03.06.2016 (а.с. 185-187, т.3).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт, податкові накладні, складені ТОВ «Будпром-інвест» (а.с. 188-207, т. 3, а.с. 1-205, т. 4). Оплата здійснювалась відповідно до платіжних доручень за липень-листопад 2016 року).

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (Підрядник) та ТОВ «Ідеалбуд сервіс» (, субпідрядник) укладено договір субпідряду № 260916 від 26.09.2016 (а.с. 32-33, т.5)

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт, податкові накладні, складені ТОВ «Будпром-інвест» (а.с. 35-57, т. 5). Оплата здійснювалась відповідно до платіжних доручень за жовтень-грудень 2016 року).

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» (Підрядник) та ТОВ «ОСОБА_4 бізнес» (, субпідрядник) укладено договір субпідряду № 250716 від 25.07.2016 (а.с. 202-204, т.5)

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти виконаних робіт, податкові накладні, складені ТОВ «ОСОБА_4 бізнес» (а.с. 205-220, т. 1, а.с. 1-216, т. 2). Оплата здійснювалась у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та вищезгаданими контрагентами позивача.

Твердження податкового органу про отримання позивачем безоплатних послуг від вищезазначених контрагентів спростовуються наданими первинними документами, зокрема, платіжними дорученнями про оплату наданих послуг, журналами-ордерами і відомостями по контрагентам. Оплата здійснювалась відповідно до договірної вартості робіт. Так, відповідно до журналів-ордерів і відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 2015-2016 роки та картки-рахунку по контрагентам позивачем перераховано на рахунки ТОВ «Будівела» 4 925 850,510 грн., ТОВ Київдомбуд» - 1 734 266,52 грн., ТОВ «Буд імперія груп» - 765 000,00 грн., ТОВ «БК «Вест Лідер» - 1 310 614,20 грн., ТОВ «Будпром інцест» - 2 581 500,00 грн.

Щодо посилань контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень №0000493, №0000474, № 0000126, 0000026 за фактами фіктивного підприємництва, умисного ухилення контрагента позивача від сплати податків, суд зазначає наступне.

Порушення кримінального провадження стосовно контрагентів позивача не може бути підставою для притягнення до юридичної відповідальності позивача, оскільки належним та допустим доказом не здійснення контрагентом господарської діяльності, в т.ч. з метою ухиленням від сплати податків та/або надання переваг контрагентам у вигляді штучного збільшення суми податкового кредиту, є вирок у кримінальній справі, проте, до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження існування вироків судів стосовно посадових осіб ТОВ «Будівела», ТОВ «Київдомбуд», ТОВ «Буд імперія груп», ТОВ «БК «Вест Лідер», ТОВ «Будпром-інвест».

Також, в ході судового розгляду справи контролюючим органом до матеріалів справи не надано доказів того, що органами ДФС проводилась у встановленому законом порядку перевірка контрагентів ТОВ Архінформ-Проект, а також не надано рішень про притягнення посадових осіб контрагентів позивача до юридичної відповідальності.

Так, статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В той же час, доказів наявності обвинувальних вироків щодо посадових осіб вищенаведених підприємств чи якими встановлена їх фіктивність податковим органом не надано.

Щодо посилань в ОСОБА_3 перевірки на відсутність реальної можливості надання ТОВ «Архінформ-Проект» його контрагентами послуг, передбаченими договорами субпідряду через відсутність у постачальників майна, трудових ресурсів, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товарів/послуг покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару/послуги, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Суд також звертає увагу на те, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

На час здійснення господарських операцій контрагенти позивача були належним чином зареєстровані, записи про їх припинення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не було внесено, підприємства перебували на податковому обліку як платники податків.

Щодо встановлених перевіркою порушень позивачем вимог пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, суд зазначає наступне.

Суть виявленого порушення, як вказує податковий орган, полягає в неоприбуткуванні позивачем готівки на загальну суму 675 000,00 грн.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення №637).

Відповідно до п.п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно п.1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно п. 4.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_3 (отримувач) та ТОВ «Архінформ-проект» укладено договір №1609-1 від 16.09.2016 поворотної безпроцентної фінансової допомоги, відповідно до якого отримувачу надана грошові кошти у розмірі 700 000,00 грн. на визначений договором строк. В матеріалах справи містяться копії платіжних доручень від 16.09.2016, 21.10.2016 та 02.12.2016 про видачу готівки у розмірах 350 000,00 грн., 255 000,00 грн. та 70 000, 00 грн. відповідно.

Як пояснив представник позивача, директор ТОВ «Архінформ-Проект» ОСОБА_3 здійснив зняття отриманої фінансової допомоги за договором № 1609-1 від 16.09.2016 за допомогою електронного платіжного засобу (корпоративної картки) у відділенні банку, що підтверджується зазначеними платіжними дорученнями.

Відповідно до п.1.27 ст.1 Закону України №2346-ІІІ від 05.04.2001 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 1.27) платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

В бухгалтерському обліку позивач операції з надання безпроцентної фінансової допомоги відобразив наступними проводками:

16.09.2017 Д-т 3721 «Розрахунки з підзвітними особами»

К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті» 350 000 грн.

21.10.2017 Д-т 3721 «Розрахунки з підзвітними особами»

К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті» 255 000 грн.

21.10.2017 Д-т 3721 «Розрахунки з підзвітними особами»

К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті» 70 000 грн.

В той же час, відповідно до п.2.12 вказаного Положення, фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставним застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зважаючи на те, що у ході судового розгляду справи спростовані висновки акту перевірки, що стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, останні є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У звязку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою суду від 20.10.2017 було відстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» сплату судового збору до ухвалення судового рішення в адміністративній справі №808/3156/17.

Отже, у звязку із ухваленням судового рішення у справі №808/3156/17, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Архінформ-Проект» на користь спеціального фонду Державного бюджету України суми судового збору в розмірі 139541,34 грн., та відповідно стягнення вказаної суми на користь ТОВ «Архінформ-Проект» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Запорізькій області.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 31.05.2017 №, №, №, № та №.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» 139541,34 грн. (сто тридцять девять тисяч пятсот сорок одна гривня 34 копійки) судового збору на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ-Проект» 139541,34 грн. (сто тридцять девять тисяч пятсот сорок одна гривня 34 копійки) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко