Справа № 326/1651/17
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 326/1651/17
Провадження № 2-а/326/61/2017
УХВАЛА

26 грудня 2017 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пільгову пенсію за віком, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позивачка звернулась до відповідача із адміністративним позовом про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пільгову пенсію за віком. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 22.09.2017 зверталась до Приморського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення їй пенсії за віком, на що відповідач листом від 28.09.2017 у призначенні пенсії за віком відповідач відмовив, оскільки їй призначена пенсія за вислугу років та недостатньо пенсійного віку (немає 60 років) для призначення пенсії за віком.

Тобто відповідач відмовився приймати до уваги та підрахунку її стаж роботи медичної сестри в інфекційному відділенні, де вона безпосередньо обслуговувала інфекційних хворих, робила інєкції та транфузіонну терапію. Її загальний страховий стаж складає 30 років 11 місяців 9 днів, при цьому вона працювала: 7 місяців (з 01.07.1982 року по 01.02.1983) - медичною сестрою в ЛОР відділенні Приморської ЦРЛ; 8 місяців 14 днів (з 20.06.1984 по 04.03.1985) - санітаркою хірургічного відділення Приморської ЦРЛ; 1 рік 6 місяців 25 днів (з 05.03.1985 по 30.09.1986) - дільничною медичною сестрою дитячої консультації Приморської ЦРЛ; 4 місяця 6 днів (з 01.10.1986 по 06.02.1987) - медичною сестрою новонароджених в Приморській ЦРЛ; 8 років 6 місяців 19 днів (з 26.02.1987 по 15.09.1995) - медичною сестрою в хірургічному відділенні Зеленодальської лікарні (Зеленодальске територіальне медичне обєднання); 15 років 2 місяця 13 днів (з 01.10.1995 по 15.01.2011) - медичною сестрою інфекційного відділення в Приморській ЦРЛ (КП «Приморська центральна районна лікарня»); 3 роки 11 місяців 21 день (з 20.01.2011 по 10.01.2015) медичною сестрою інфекційного відділення в КП «Приморська ЦРЛ»; 3 місяця 19 днів (період з 12.07.2017 по 31.10.2017) - медичною сестрою інфекційного відділення в КП «Приморська ЦРЛ». Відтак, загальний стаж роботи складає 31 рік 2 місяця 24 дня, з яких медичною сестрою позивачка працювала 30 років 6 місяців 10 днів, при цьому 19 років 5 місяців 22 дня - в інфекційному відділенні.

Враховуючи дату її народження - 07.03.1965 (52 роки), вона ще 2 роки тому могла звернутись для нарахування їй пенсії за віком. Працюючі в лікарнях позивачка мала необхідну освіту, своєчасно проводилась атестація робочих місць за умовами праці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №2. Тому відповідач помиляється, що вона не має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вона вважає відмову відповідача від призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах з 22.09.2017 та здійснення відповідного розрахунку цієї пенсії з урахуванням показника

середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні

роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, необгрунтованою та незаконною.

Просить: 1) визначити протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах та 2) зобовязати відповідача призначити їй з 22.09.2017 пенсію за віком на пільгових умовах, яка розраховується з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», 3) забезпечити виплату пенсії; судові витрати покласти на відповідача.

2. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що адміністративний позов, який надійшов, не може бути прийнятий судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст.106 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки сплати судового збору встановлено ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовна заява майнового характеру становить судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У звязку з одночасним поданням декількох вимог немайнового характеру позивач повинен оплатити судовий збір за кожну позовну вимогу, викладену у адміністративному позові.

Окрім того, ст.9 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В порушенням вказаних норм законодавства позивачем судовий збір не сплачено відповідно до кількості немайнових вимог, зазначених у позові.

Позивачка до позову додала оригінал квитанції про сплату судового збору лише за одну позовну вимогу, в сумі 640 грн. Тобто позивачці необхідно доплатити судовий збір відповідно до кількості заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, в разі якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотриманні цієї умови є залишенні позовної заяви без руху.

4. Тому відповідно до ч.1 ст.108 КАС України (в редакції в редакції закону, чинного до 15.12.2017), встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС (в редакції закону, чинного до 15.12.2017 України) судом постановлено ухвалу від 20 листопада 2017 року про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначені вказані недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлені строки для усунення недоліків.

Позивачу ОСОБА_1 були розтлумачені недоліки її позову, запропоновано та розяснено яким чином їх усунути, наданий термін для усунення недоліків - до 01.12.2017 (а.с.21).

ОСОБА_1 ухвалу суду від 20.11.2017 про залишення заяви його без руху отримала 30.11.2017, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.23,24).

У своїй заяві на усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 зазначила, що надає уточнений позов, в якому просила: 1) визначити протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах та 2) зобовязати відповідача призначити їй з 22.09.2017 пенсію за віком на пільгових умовах, яка розраховується з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах; та надає дублікат квитанції від 30.11.2017 про сплату судового збору (а.с.25-32).

На ксерокопії дублікату квитанції від 30.11.2017 зазначено про оплату судового збору, яка здійснена банку 30.11.2017 в сумі 640 грн., дата валютування 01.12.2017 (строк усунення недоліків позову до 01.12.2017); мається запис ОСОБА_1: «згідно з оригіналом», який підтверджує підпис ОСОБА_1 (а.с.33), тобто оригінал даного документу позивачем не надано і, значить, доказів оплати судового збору у звязку з предявленням другої позовної вимоги позивачем не надано, вказані в ухвалі суду від 20.11.2017 недоліки не усунуті в установлений судом строк.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений строк.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не усунула недоліки, зазначені в ухвалі від 20 листопада 2017 року про залишення її позову без руху, її останній уточнений адміністративний позов теж не відповідає вимогам ст.106 КАС України (в редакції закону, чинного до 15.12.2017 України), вона не додала документ про сплату судового збору у звязку з предявленням другої позовної вимоги. Тому подану ОСОБА_1 заяву необхідно йому повернути.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, 241-243, 248, 294, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пільгову пенсію за віком - вважати не поданим та повернути позивачу.

Повідомити ОСОБА_1, що повернення адміністративного позову не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копія ухвали про повернення адміністративного позову надсилається особі, яка його подала не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позову залишається в суді.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивачу, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: підпис ОСОБА_2

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

26.12.2017