Справа № 820/5466/17
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 грудня 2017 р. № 820/5466/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківський області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №866-1303 від 06.06.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 13.11.2017 року отримав поштою позовну заяву від Головного управління ДФС у Харківській області та Податкове повідомлення-рішення №866-1303 від 06.06.2016 р про стягнення податкового боргу за 2016 вік у розмірі 25000 грн. Позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення №866-1303 від 06.06.2016 р. раніше не отримував та про податковий борг у розмірі 25000 грн. дізнався 13.11.17, коли отримав позов та матеріали поштою.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Харківської міської ради 7 скликання "Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 "Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України" від 13.01.2016 №112/16 встановлено транспортний податок та визначено об'єкт оподаткування, платники податку, податковий період та інші обов'язкові елементи транспортного податку у відповідності з Податковим кодексом України.

06.06.2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №866-1303, яким визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VII від 28.12.2014 року не змінює вид податку у редакції 24.12. 2015 року, а запроваджує новий.

24.12.2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до п.267.1.1. ст. 267 ПКУ платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (Підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015).

Позивачем надано розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком, який проводиться відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року зі змінами. Відповідно до доданого розрахунку середньоринкова вартість автомобілю становить: 449 044,83 грн.

Відповідач в запереченні надав розрахунок вартості вказаного автомобіля, та зазначив, що середньоринкова вартість автомобілю становить 1089994,5 грн, що є більше ніж 750 розмірів мінімальної заробітної платні (750*1378=1033500 грн). Але розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року зі змінами та та розміщується на його офіційному веб-сайті (Підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015). Тобто користуватися при розрахунку вартості вказаного автомобілю потрібно тільки даними офіційного веб-сайту Мінистерства економічного розвитку і торгівлі України відповідно до положень пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Також суд вважає за необхідно зазначено, що позивачем надано до суду акт № 19/077857 від 20.11.13 р. про технічний стан транспортного засобу чи номерного агрегату, з якого вбачається, що ціна продажу автомобіля, який належить позивачу, становить 149000 грн.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Одночасно, відповідно до положень ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 та п. 10.2 ст. 10 ПК України відносять до місцевих податків податок на майно в частині транспортного податку.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначають об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору, що передбачено у пп. 12.3.2 ПК України.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 143 Конституції України.

Відповідно до пп. 12.3.3 ПК України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп.12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, то такі податки та збори справляються виходячи з норм цього Кодексу.

Рішенням Харківської міської ради 7 скликання "Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11"Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України" від 13.01.2016 №112/16 встановлено транспортний податок та визначено об'єкт оподаткування, платники податку, податковий період та інші обов'язкові елементи транспортного податку у відповідності з Податковим кодексом України.

Отже, для застосування рішення про встановлення місцевих податків у 2016 році, таке рішення повинно було бути прийнято до 15 липня 2015 року, а оскільки Рішення Харківської міської ради 7 скликання "Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11"Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України" від 13.01.2016 №112/16 було прийнято 13.01.2016 року, тобто після 15.07.2015 року, тому застосування його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2017 року.

Таким чином згідно вказаної норми зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Враховуючи вищенаведене, застосування контролюючим органом положень статті 267 Податкового кодексу України з метою оподаткування транспортним податком не може мати місце у 2016 році.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області №866-1303 від 06.06.2016 р. на суму 25000,00 грн. є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №866-1303 від 06.06.2016 р. прийняте Центральною об'єднаною державною податковою інспецією м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (61093, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1) судові витрати в загальному розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено у строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Кухар М.Д.