Справа № 405/5719/17
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5719/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії і прийняти відповідні рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з адміністративним позовом до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії і прийняти відповідні рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з лютого 2002 року і по цей час працює в органах прокуратури Кіровоградської області на прокурорських посадах. На даний час працює прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області. Управлінням Пенсійного фонду України в місті Кіровограді Кіровоградської області відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ їй з 29.05.2015 року призначена пенсія, як прокурору визнаному інвалідом ІІ групи та маючому стаж роботи в органах прокуратури понад 10 років, у розмірі 60% від суми відповідного заробітку. Крім того вказує, що 05.10.2017 року вона звернулась до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, із заявою, згідно якої просила здійснити їй перерахунок пенсії по інвалідності за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" 1991 р., в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити різницю між фактично отриманою і належною до сплати сумою пенсії по інвалідності із 06.09.2017 року. Проте, 05.10.2017 року Кропивницьким обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області надана письмова відповідь на вищевказане звернення позивачки № 400/г-11, якою їй повідомлено про відмову у перерахунку пенсії. В подальшому, 06.10.2017 року Кропивницьким обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області надано Рішення № 820364 про відмову в перерахунку пенсії, підписане заступником начальника управління ОСОБА_2.

Позивачка вважає неправомірними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, оскільки вбачає в них порушення вимог ОСОБА_3 України, чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообовязкове пенсійне страхування, Закону України «Про прокуратуру», тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, визнати протиправними дії Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області при прийнятті рішення № 820364 від 06.10.2017 та саме рішення № 820364 щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 60% із середнього заробітку та скасувати вказане рішення Управління № 820364 від 06.10.2017 року та зобовязати Кропивницьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести з 06.09.2017 року перерахунок її пенсії у розмірі та відсотках відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року з розрахунку 60% від розміру заробітної плати, із подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, без обмеження максимального розміру.

Позивач судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена, надала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, просить провести розгляд справи без її участі.

Відповідач надав суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти і відповідні правовідносини.

Відповідно до ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Положення ст.5 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 ОСОБА_3 України, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 з 29.05.2015 року призначена пенсія, як прокурору визнаному інвалідом ІІ групи та маючому стаж роботи в органах прокуратури понад 10 років, у розмірі 60% від суми відповідного заробітку. 05.10.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, із заявою, згідно якої просила здійснити їй перерахунок пенсії по інвалідності за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" 1991 р., в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити різницю між фактично отриманою і належною до сплати сумою пенсії по інвалідності із 06.09.2017 року. Проте, 05.10.2017 року Кропивницьким обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області їй була надана письмова відповідь № 400/г-11, якою повідомлено про відмову у перерахунку пенсії. В подальшому, 06.10.2017 року Кропивницьким обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області було надано Рішення № 820364 про відмову в перерахунку пенсії позивача, підписане заступником начальника управління ОСОБА_2.

Відповідно до ст.19 ОСОБА_3 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та Законами України. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування. Згідно зі статтею 22 ОСОБА_3 України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Окрім того, відповідно до ст.ст. 22 та 64 ОСОБА_3 України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 ОСОБА_3 України не допускається.

З 06.09.2017 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Постанова набрала чинності згідно вимог п.5 Указу Президента України №503/97 від 10.06.1997 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» і у даний час діє.

Вказаною постановою збільшено оклади прокурорам, які працюють в системі органів Генеральної прокуратури України, в тому числі прокурорам прокуратур областей. Так, пунктом 3 даної постанови № 657 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". Згідно внесених змін додатки до постанови КМУ № 505 №№ 1, 2 і 7 викладені у новій повністю зміненій редакції.

Зокрема, відповідно до додатку № 2 в новій редакції до постанови КМУ № 505 оклад прокурорів прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, військових прокуратур регіонів і прирівняних до них прокуратур, становить 5730 гривень. Враховуючи, що попередній оклад позивача становив 1996 гривень, то даною постановою його суттєво збільшено. У відповідності до тієї ж Постанови доплата за класний чин (радник юстиції) на даний час становить 2200 гривень. Згідно Закону України «Про прокуратуру» на даний час надбавка за вислугу років (понад 15 років) становить 1432,50 грн. (формула: оклад х 25% = 1432,50 грн.). Надбавка прокурору прокуратури за особливо важливі завдання «ОВЗ» на даний час становить 6553,75 грн. (формула: оклад + доплата за класний чин + вислуга років х 70% = 6553,75 грн.). Щомісячна премія на даний час виплачується прокурору відділу прокуратури у розмірі 60% в сумі 9549,75 грн. (формула: оклад + доплата за класний чин + вислуга років + надбавка за особливо важливі завдання х 60% = 9549,75 грн.). Матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) становить 2122,16 грн. Матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань (1/12) складає 2122,16 грн.

Таким чином, у відповідності до зазначених постанов Кабінету Міністрів України № 657 та № 505 у позивача ОСОБА_1, як у пенсіонера органів прокуратури, виникло право на перерахунок пенсії з 06.09.2017 року (тобто з дня набрання постановою КМУ № 657 чинності).

Виходячи з вищенаведеного розрахунку, сума для обчислення (перерахування) пенсії позивачки ОСОБА_1 становить 29710,32 грн.

Пенсія по інвалідності ІІ групи внаслідок роботи прокурором позивачу призначена з 29.05.2015 року, отже саме з вказаного часу між позивачем та Державою виникли відносини щодо пенсійного забезпечення. На час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було урегульовано, зокрема, положеннями ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (05.11.1991 року), частина девята якої в редакції станом на травень 2015 року передбачала, що прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами І та ІІ групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку призначених раніше пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Згідно з ч.13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ діючої в травні 2015 року - «обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком».

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ (чинною на 31.12.2014) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Посилання відповідача на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, як на підставу неможливості проведення перерахунку пенсії позивача є безпідставними.

Так, п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до деяких законів, у тому числі до Закону України «Про прокуратуру».

В той же час, зазначені обмеження не стосуються пенсіонерів, які станом на 01.06.2015 року вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунок.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_3 України, в Україні діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_3 України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Ст. 22 ОСОБА_3 України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3 не є вичерпними. ОСОБА_4 права гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однак, Кропивницьким обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області самочинно звужено зміст моїх прав, протиправно трактовано зміни до закону як такі, що мають зворотну силу, чим обмежено права і соціальні гарантії позивача.

Статтею 46 ОСОБА_3 України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 ОСОБА_3 України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 ОСОБА_3 України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_3 України.

Право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (у тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), згідно статей 22, 64 ОСОБА_3 України, є таким, що не підлягає звуженню і обмеженню.

У відповідності до діючої станом на 29.05.2015 року частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» Держава взяла на себе обовязок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 ОСОБА_3 України , зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Передбачені п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII норми стосовно скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі «Про прокуратуру», свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, а не перерахунок.

З аналізу норм законодавства та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються лише порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення починаючи з 01.06.2015 року, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в звязку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами із 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше (до 01.06.2015), у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно із ст.ст. 21, 22 ОСОБА_3 України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

З урахуванням викладеного при перерахунку пенсії ОСОБА_1, як працівника прокуратури, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на момент призначення пенсії.

Так, у постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя» за № 9 від 01.11.1996 зазначено, що відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Судом враховано, що ОСОБА_4 Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою ОСОБА_3 України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 ОСОБА_3 України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення ОСОБА_4 Суду України у справах від 06.07.1999 року № 8-рп/99 щодо права на пільги, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11.10.2005 року № 8 рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У зазначених рішеннях ОСОБА_4 Суд України вказує, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

В рішенні від 22.05.2008 року №10-рп/2008 ОСОБА_4 Суд України зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 ОСОБА_3 України, ОСОБА_4 Суд України дав у рішенні від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, згідно з яким "ОСОБА_4 права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому ОСОБА_4 Суд України підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_4 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з викладеного у рішеннях ОСОБА_4 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є звернення пенсіонера та документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Зазначені висновки щодо відсутності зворотної дії законів та інших нормативно-правових актів в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, узгоджується з постановою Верховного Суду України від 06.10.2015 в адміністративній справі № 127/11720/14-а, у якій судовою колегією викладено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, а також механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років, яка діяла на момент призначення пенсії (стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у його постановах від 10.12.2013 (справа № 21-348а13), від 17.12.2013 (справа № 21-445а13), від 01.07.2014 (справа № 21-244а14) та від 22.06.2015 (справа № 577/4853/14-ц), рішення яких згідно із статтею 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України, з необхідністю приведення своєї судової практики у відповідність до цих рішень Верховного Суду України.

Також, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії зазначена Управлінням Пенсійного фонду обставина, що на даний час діють лише норми частин 3, 4, 6 і 11 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, жодна з яких не регулює питання проведення перерахунку пенсії прокурорам.

Та обставина, що з 01.01.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VІІІ від 28.12.2014 року яким змінено окремі положення Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ 1991 року щодо права на призначення та перерахунку пенсій, згідно яких з 01.01.2015 стаття ст.50-1 передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, частина 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» стала частиною 21.

У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 1991 року в редакції від 12.07.2001 року, що передувала зазначеним змінам, оскільки інших норм визначаючих такий механізм не існує, Кабінет Міністрів їх не визначив.

Так, Кабінетом Міністрів України з 01.01.2015 по теперішній час (тобто протягом більше 2 років) не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ 1991 року, чим звужено та обмежено ОСОБА_4 право позивача на пенсійне забезпечення. За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України будь-якого порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури є фактично бездіяльністю, що порушує гарантоване ОСОБА_3 та Законом право на її перерахунок та грубо обмежує це право.

Відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, чинною на травень 2015 року, - Державою гарантується проведення перерахунку пенсій станом на час звернення за перерахунком, та будь-яких винятків, які б давали підстави органам державної влади не виконувати ці положення закону не існує.

Керуючись ст.76 КАС України суд вважає, що УПФ України в м. Кіровограді належних і достатніх доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які стосуються спірних правовідносин, не надано.

Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства у сфері пенсійного забезпечення, рішень ОСОБА_4 Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки позов є обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245 - 247 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії і прийняти відповідні рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області при прийнятті рішення № 820364 від 06.10.2017 та саме рішення № 820364 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 60% із середнього заробітку та скасувати вказане рішення Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області № 820364 від 06.10.2017 року.

Зобовязати Кропивницьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести з 06.09.2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі та відсотках відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року з розрахунку 60% від розміру заробітної плати, із подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, без обмеження максимального розміру.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5