Справа № 808/3993/17
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3993/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року (10 год. 00 хв.)

Справа № 808/3993/17

м.Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника заявив клопотання про розгляд заяви в порядку письмового провадження. Заяву просить задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з’явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 18.12.2017 відповідач має узгоджений податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 12 122,93 грн.

Несплаченою залишається податкове зобов’язання за наступні періоди:

червень 2017 року (по строку сплати 30.07.2017) в сумі 153,77 грн.;

липень 2017 року (по строку сплати 30.08.2017) в сумі 2992,29 грн.;

серпень 2017 року (по строку сплати 30.09.2017) в сумі 2992,29грн.;

вересень 2017 року (по строку сплати 30.10.2017) в сумі 2992,29грн.;

жовтень 2017 року (по строку сплати 30.11.2017) в сумі 2992,29грн.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 56.11 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов’язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до приписів ст.59 Податкового кодексу України платнику податків 18.10.2017 рекомендованим листом з повідомленням про вручення була направлена податкова вимога форми «Ю» №2963-17 від 05.09.2017, яка була вручена уповноваженій особі відповідача 21.10.2017, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки вимога не була відкликана в порядку ст.60 Податкового кодексу України, контролюючий орган не мав підстав для направлення нової податкової вимоги.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Частиною 2 ст.283 КАС України передбачено, що заява подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Передбачений ч.3 ст.270 КАС України останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.

У даному випадку, необхідна наявність сукупності обставин, які дають підставу для висновку щодо правомірності такого подання:

- сплив 60 днів з дня направлення податкової вимоги;

- виникнення податкового боргу.

Матеріалами справи підтверджуються, що обставина, яка зумовила звернення до суду з поданням, є сплив 60 днів з дня направлення податкової вимоги .Таким чином, 17.12.2017р. - останній день, що дається платнику для самостійного погашення податкового боргу, в іншому разі у контролюючого органу з наступного робочого дня виникає право на стягнення коштів та на продаж майна такого платника. Таке право виникло у ГУ ДФС у Запорізькій області 18.12.2017 р. Заявник звернувся до суду із заявою 18.12.2017 р.

Згідно зі ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 9, 78, 243, 245, 283 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Конишева