Справа № 492/754/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 492/754/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Крутова О.М. Час і місце ухвалення: 10:00, м.Арциз Дата складання повного тексту: 17.07.2017р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції другої роти третього батальйону УПП в місті Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції другої роти третього батальйону УПП в місті Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №110490 від 12.06.2017р., якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Також, позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора патрульної поліції другої роти третього батальйону УПП в місті Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №110490 від 12.06.2017р. Скасовано вказану постанову.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення є безпідставним, оскільки 14.07.2017р. на електронну адресу суду направлено письмові заперечення та відеозапис факту порушення. Судом вибірково долучено заперечення до матеріалів справи, однак відеозапис судом не досліджено.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2017р. серії ЕАА №110490 винесено відповідачем з порушенням вимог ст.ст.251, 268, 283, а тому її обґрунтовано скасовано судом першої інстанції. Просить апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Арцизького районного суду Одеської області від 17.07.2017р. без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора патрульної поліції другої роти третього батальйону УПП в місті Одесі, лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії ЕАА №110490 від 12.06.2017р., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що 12.06.2017р. о 11:58 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом TOYOTA MATRIX, номерний знак НОМЕР_1, по вул.Дальницьке шосе, 31а/20 в м.Одесі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не пропустив пішохода, що знаходився на ньому, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись із законністю зазначеної постанови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1, виходив з того, що із спірної постанови не вбачається, на підставі яких доказів інспектор встановив винуватість ОСОБА_1В у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та суду не надано будь-яких переконливих доказів про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, адміністративний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях.

Згідно п.18.1 розділу 18 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ст.251, ст.280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наданий апелянтом відеозапис, на який посилається відповідач в обґрунтування правомірності його дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, колегія суддів встановила, що при переїзді нерегульованого пішохідного переходу позивач не порушив п.18.1 Правил дорожнього руху. Зокрема, судом встановлено, що при переїзді пішохідного переходу ОСОБА_1 не створив небезпеку пішоходу, який почав рух через зустрічну смугу руху по пішохідному переході. На смузі руху, по якій рухався позивач, цей пішохід не знаходився.

Ні пункт 18.1, а ні інші положення Правил дорожнього руху не зобовязують водія транспортного засобу зупинитися у випадку перебування на нерегульованому пішохідному переході пішоходів. Вказаною нормою передбачено обовязок водія зменшити швидкість та тільки у разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, у випадку, якщо для них може бути створена перешкода чи небезпека. У даному випадку зі змісту наданого відповідачем відеозапису не встановлено створення позивачем перешкоди чи небезпеки пішоходу.

А відтак, колегія суддів не вбачає у діях ОСОБА_1 порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з доводами позивача про відсутність у відповідача права виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Щодо посилань на Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р., згідно якого розгляд відповідачем справи щодо позивача, який не погоджувався із фактом вчинення правопорушення, без обов'язкової стадії складання протоколу та на місці вчинення правопорушення є неправомірним, то колегія суддів зазначає, що вказане Рішення КСУ прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В Рішенні КСУ не враховано розширення на законодавчому рівні компетенції органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що з наявних в матеріалах справи доказів колегією суддів встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача суд апеляційної інстанції вважає правильним.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Арцизького районного суду Одеської області від 17 липня 2017 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Градовський Ю.М.

ОСОБА_4