Справа № 753/13344/17
Суддя: Цимбал І. К.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/523/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Кисіль Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 5-ї роти 1-го батальйону УПП в м. Києві лейтенанта поліції Гриченка Олександра Леонідовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач будучи суб'єктом владних повноважень неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та піддав адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., про що виніс відповідну постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - постанова). Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 16.07.2017 року о 14.06 год. по вул. Вишгородська, 56/2 не виконала вимоги дорожнього знаку 3.34 додатку № 1 правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку «зупинку заборонено», чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки останнім не було належним чином оформлено протокол, зокрема в останньому не вірно зазначено місце вчинення правопорушення, у зазначеному відповідачем місці, позивач адміністративного правопорушення не вчиняла і забороняючого знаку у вказаному місці не встановлено. Крім того, справа відповідачем була розглянута не у визначеному законом місці і у спосіб. Також відповідач застосував до позивача норму закону, яку остання нібито порушена, яка не передбачена чинним законодавством. Відповідач позбавив можливості скористатися правами.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Представник позивача пояснив, що дійсно мало місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення позивачу, проте дії відповідача протирічали покладеному на нього обов'язку, зокрема з боку позивача мало місце незначне (малозначне) порушення і відповідач міг обмежитися усним зауваженням, порушення одразу б було усунуте. Крім того, зупинка позивачем відбулась з урахуванням того, що мало місце встановлення дорожнього знаку «зупинка заборонена» з порушення державних норм та стандартів, тому що такий дорожній знак, розташований не в зоні прямої видимості для водія. Зазначене позивачем, а також представником останньої на його думку є підставами, які у повному обсязі доводять правомірність позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те що відповідачем було правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) в якому пояснень по суті та обставинах інкримінованого адміністративного правопорушення позивач не надала, клопотань не заявляла, хоча передбачені законом права та обов'язки останній були роз'яснені. Порушена норма правил дорожнього руху визначено вірно, стаття закону також. Місце вчинення правопорушення визначено вірно, розташування забороняючого знаку підтверджено документально. Зазначені обставини представником відповідача підтверджують відео зйомкою з нагрудної камери відповідача,а також його поясненнями як сторони у справі та і у якості свідка. Таким чином, представник відповідача вважає доводи позивача та представника останнього надуманими, такими що ґрунтуються на формальних міркуваннях.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16.07.2017 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 16.07.2017 року о 14.06 год. по вул. Вишгородська, 56/2 в м. Києві, керуючи автомобілем «ХУНДАЙ СТАНТАФЕ» д.н.з. НОМЕР_1, не виконала вимоги дорожнього знаку 3.34 додатку № 1 ПДР України та здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку «зупинку заборонено», чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначене підтверджується роздруківкою з мережі Інтернет місця дислокації вчинення адміністративного правопорушення інкримінованого позивачу /а.с. 26/, що спростовує доводи останньої про невірно зазначене місце у протоколі; листом комунального підприємства «Київдорсервіс» про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно розташування дорожніх знаків) на перехресті вул. Полярна та вул. Вишгородська в м. Києві станом на 16.07.2017 рік /а.с. 46 - 47/, що підтверджує наявність дорожнього знаку 3.34 додатку № 1 ПДР України «зупинку заборонено» та спростовує доводи позивача про його відсутність, а такождоводи представника останнього про встановлення такого знаку із порушення вимог державних стандартів та правил, доказів на підтвердження таких доводів не надано і на спростування доказу наданого відповідачем про його належне встановлення також. Крім того, обставини вчинення позивачем вище вказаного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери відповідача, який було переглянуто в судовому засіданні, поясненнями останнього в якості відповідача так і в якості свідка, а також поясненнями представника позивача.

Суд вважає неспроможними доводи позивача та представника останнього про те, що відповідачем невірно зазначена норма правил дорожнього руху, остання визначена вірно, у вигляді скорочення, тому таке зауваження є виключно надуманим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що з урахуванням вище зазначеного, підстави та мотиви позову пов'язані з моральним незадоволенням позивача із тим, що останню було притягнуто до адміністративної відповідальності, в той час як на думку позивача порушення було малозначним і можливо б було обмежитися зауваженням. Представник позивача та позивач зазначають, що порівняно із ситуацією в країні на сьогоднішній день, те, що позивач зупинилась у невстановленому місці буквально на долі секунди та намагалася одразу від'їхати після зауваження відповідача, свідчить про не співмірність накладеного стягнення. Відповідач покликаний охороняти інтереси громадян, а не робити вчинки, які порочать честь та гідність національної поліції. Разом з тим, суд вважає, що позивач у даному випадку помиляється у своїх міркуваннях з тієї точки зору, що обмежитися усним зауваженням можливо у випадку малозначності вчиненого адміністративного правопорушення і тоді коли поведінка особи свідчить про її відверте розкаяння. Проте, з відеозапису можна дійти висновку про те, що поведінка позивача та представника останньої свідчить про відверту неповагу до працівників поліції, зверхнього ставлення та намагання здійснення у будь який спосіб тиску на відповідача. Зазначена поведінка та мотиви позову не свідчать про добросовісність позивача і представника останнього у даному випадку також.

Суд вважає, що саме завдяки належному ставленню відповідача до своїх посадових обов'язків та недопущення латентної поведінки, зокрема ігнорування правопорушення вчиненого позивачем, з урахуванням оновленого вектору у правоохоронній системі, така поведінка сприятиме зміцненню правопорядку на дорогах країни, зокрема і недопущенню вчинення нових порушень правил дорожнього руху позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 - 10, 14, 69 - 71, 86, 159 - 163, 166, 167 КАС України, 251 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 5-ї роти 1-го батальйону УПП в м. Києві лейтенанта поліції Гриченка Олександра Леонідовича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: