Справа № 823/2227/17
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2017 року справа № 823/2227/17

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 823/2227/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ, Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області

про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

ОСОБА_1, звернувшись до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ, Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у разі втрати працездатності у зв'язку із отриманням інвалідності через травму, пов'язану із виконанням службових обов'язків та поверненні матеріалів без права на виплату до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 18.11.2017 №15/2-4056 щодо відсутності права на призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області повторно подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо можливості призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в більшому розмірі, а саме: 335 525 грн. у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та ст.23 Закону України «Про міліцію».

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта позивача. Також у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосовно відповідача. Відповідачем у позовній заяві визначено Міністерство внутрішніх справ, разом з тим повним найменуванням є Міністерство внутрішніх справ України, (п.1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 № 878 ).

Згідно п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують викладені обставини. Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем у додатках до позовної заяви у якості доказів зазначено, зокрема копію наказу від 30.04.2014 № 102 о/с та копію довідки обласної МСЕК від 02.08.2017 № 1, проте до матеріалів зазначені докази на додано, що підтверджується актом Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2017.

Пункт 4 позовних вимог позивача сформульовано з посиланням на ст.23 Закону України «Про міліцію», що втратив чинність 07.11.2015, проте, згідно абз.3 ч.15 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». Позивачеві варто уточнити позовну вимогу.

У обґрунтування позовних вимог позивачем у позові зазначено: «Порядок та умов вкидати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року», проте вказаний порядок з такою назвою не існує. Позивачеві варто уточнити назву порядку (виправити описку).

Позивачем зазначено, що відповідач зобов'язаний був вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на допомогу йому в отриманні належної одноразової і грошової допомоги. У контексті того, що порядком передбачено «сприяти», позивачем не зазначено, які заходи, на виконання якого порядку і у який спосіб, з огляду на дискреційність певних рішень відповідача, не було здійснено.

У позовній заяві з посиланням на рішення ВАСУ від 22.11.2017 № К/800/32468/17 зазначено, що через помилкове тлумачення п.4 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 № 850, відповідач порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги. Відповідно до ч.2 ст.113 КАС України визначено: суд може посилатися у рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, що у ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

У п.2 позовних вимог позивач просить зобов'язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області повторно подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів, проте не зазначає на виконання якого порядку, законодавчого акту здійснюється повторне подання у контексті ч.2 ст.19 Конституції України.

Позивач у п.3 позовних вимог просить зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в більшому розмірі, а саме: 335 525 грн., проте обґрунтований розрахунок такої суми не додано.

Позивач просить скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 18.11.2017 №15/2-4056, не зазначаючи про те чи це акт індивідуальної дії чи акт іншого характеру, та у порушення вимог п.7 ст.161 КАС України не надає його у додатках до позовної заяви та не зазначає причин неможливості надання.

Листом від 27.12.2017 позивачеві повідомлено про відмову Міністерства внутрішніх справ в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в більшому розмірі в разі втрати працездатності у зв'язку із отриманням інвалідності через травму, пов'язану із виконанням службових обов'язків та поверненні матеріалів без права на виплату до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області.

Актом державного чи іншого органу є юридична форма рішень - офіційний письмовий документ, що породжує наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів відносин. Згідно п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Лист - відповідь, зокрема від 27.12.2017 фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, не породжує певних правових наслідків, його висновки не мають обов'язкового характеру для позивача і не набуває статусу рішення.

Орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі Suominen проти Фінляндії, № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003).

Згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивачем, письмово не підтверджено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ, Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та не оскаржується.

Суддя Л.В.Трофімова