Справа № 808/1932/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року 15:11Справа № 808/1932/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Печерикіної А.О. та представника

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД»

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» (далі позивач або ТОВ «Параллель-М ЛТД») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі відповідач або Фонд), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №467 від 30.12.2016 в частині повернення ТОВ «Параллель-М ЛТД» коштів Фонду в сумі 182678,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи. Так, в період з 22.07.2013 по 09.10.2013 допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах призначалась позивачем у відповідності до діючих на той час вимог частини 1 статті 51 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням від 18.01.2001 № 2240-III (далі Закон №2240-III), тобто виключно на підставі виданих у встановленому порядку листків непрацездатності. Оригінали листків непрацездатності до 05.01.2016 зберігались за адресою місцезнаходження позивача у місті Донецьку: вулиця Олімпієва, будинок 2-Б. Вказує, що ненадання позивачем оригіналів листків непрацездатності за вказаний період під час проведення відповідачем планової перевірки позивача свідчило не про їх відсутність на час призначення та виплати матеріального забезпечення застрахованим особам - працівникам позивача, а про неможливість надати ці документи на час проведення даної перевірки через об'єктивні причини та не могло свідчити про не підтвердження заяв - розрахунків на отримання коштів Фонду відповідними листками непрацездатності. Зазначає, що через настання обставин непереборної сили (проведення на території м. Донецька антитерористичної операції) відновлення документації, яка лишилась в приміщенні по вул. Олімпієва, буд. 2-Б в м. Донецьку, є неможливим до закінчення існування таких обставин. Отже, кошти Фонду в період з 22.07.2013 по 09.10.2013 у сумі 182678,84 гривень використано за цільовим призначенням та відсутні підстави для їх повернення чи застосування до позивача фінансових санкцій, що свідчить про необґрунтованість та протиправність оскаржуваного рішення.

У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема зазначив, що позивачем під час проведення перевірки правильності призначення, розрахунку та виплати допомоги за рахунок коштів Фонду всіх видів матеріального забезпечення, не надано необхідних документів, а саме - листки непрацездатності. За результатами перевірки складено Акт № 1789 від 14.12.2016, в якому встановлено, що в період з 22.07.2013 по 09.10.2013 уповноваженим із соціального страхування призначено та позивачем виплачене за рахунок коштів Фонду матеріальне забезпечення застрахованим особам за відсутності листків непрацездатності. Згідно ст. 10 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (далі - Закон України № 1669-VІІ), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, встановлено, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Відповідач вважає вимоги викладені в позовній заяві необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі статті 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що до 05 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» () було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 та всі документи, що стосуються діяльності Товариства зберігалися за вказаною адресою. Власником орендованого позивачем приміщення, були подані заяви (повідомлення) до правоохоронних органів про озброєне захоплення будівлі, де зберігалась документація позивача, в тому числі листки непрацездатності.

ТОВ «Параллель-М ЛТД» на підставі наказу № 62/3 від 01.07.2014 в екстреному порядку змінило місцезнаходження адміністрації на територію, що підконтрольна Україні, а саме з міста Донецька на місто Запоріжжя. З 06.01.2016 позивач зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 71-А, кімн. 901, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 11-12).

На підставі направлення від 23.11.2016 № 1773 та згідно з наказом Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 14.09.2016 №223, спеціалістами відповідача в період з 28.11.2016 по 14.12.2016 проведено планову перевірку дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» за період з 01.07.2013 по 01.10.2016.

За результатами складено акт № 1789 перевірки дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів від 14.12.2016, реєстраційний № 14 (а.с.32-56).

В Акті перевірки зазначено, що перевіркою виявлено неправомірно витрачені страхові кошти Фонду у сумі 199719,72 грн., в т.ч. в період до 01.01.2015 в сумі 189381,42 грн., з яких вартість наданих соціальних послуг у сумі 3628,80 грн., та в період після 01.01.2015 у сумі 10338,30 грн.; встановлена необхідність зменшення зобовязань Фонду на суму 2200,00 грн.

На стор. 3 Акту перевірки міститься висновок відповідача про те, що заяви-розрахунки на отримання коштів Фонду за період з 22.07.2013 по 09.10.2013 на загальну суму 182678,74 грн. не підтверджені листками непрацездатності (а.с. 34).

Позивачем по справі було направлено лист на адресу відповідача від 09.12.2016, яким відповідача було повідомлено про відсутність оригіналів листків непрацездатності, що підтверджується результатами інвентаризації на підставі наказу № 45/2 від 03.06.2016.

30.12.2016 Запорізькою міською виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №19-03-5188 за результатами розгляду заперечень до Акту перевірки, відповідно до якого: висновки за результатами Акту перевірки відповідають нормам чинного законодавства; Акт перевірки є законним та обґрунтованим і таким, що не підлягає скасуванню; відмовлено Товариству в задоволенні заперечення щодо висновків за наслідками Акту перевірки (а.с. 58-59).

На підставі Акту перевірки Запорізькою міською виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №467 від 30.12.2016 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, яким позивача зобовязано в десятиденний строк від дня отримання рішення повернути Фонду грошові кошти в розмірі 204888,87 грн. (а.с. 60).

Позивачем подано до Фонду скаргу (вих. № 27 від 12.01.2017) (а.с. 71-74) на вищезазначене рішення (в частині повернення до Фонду неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 182678,74 грн.), за результатами розгляду якої в задоволенні скарги відмовлено, встановлено, що рішення №467 від 30.12.2016 підлягає виконанню в повному обсязі (а.с. 75-76).

Позивач повторно звернувся до Фонду зі скаргою (вих. № 121 від 10.02.2017) (а.с. 77-80) на рішення № 467 від 30.12.2016 (в частині повернення до Фонду неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 182678,74 грн.), за результатами розгляду якої було відмовлено в задоволенні скарги та встановлено, що рішення №467 від 30.12.2016 підлягає виконанню в повному обсязі в термін, передбачений чинним законодавством України (а.с. 81).

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням в частині повернення до Фонду неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 182678,74 грн. та висновками акту перевірки в частині неправомірності витрачених страхових коштів позивачем за період з 22.07.2013 по 09.10.2013 на загальну суму 182678,74 грн., звернувся з позовом до суду.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей у період до 01.01.2015 (тобто у період, який включає проміжок часу з 22.07.2013 по 09.10.2013 за який позивачем не надані для перевірки листки непрацездатності) визначалось Законом №2240-III.

Частиною 1 ст. 4 Закону №2240-III передбачалось, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За приписами статті 2 Закону №2240-III застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2240-III загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають:

- особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах;

- члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів.

Як визначалось у ч.1 ст.51 Закону №2240-ІІІ, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Допомога по тимчасовій непрацездатності в вищезазначених випадках призначена та виплачена у звязку з наявністю листків непрацездатності, які видані на підставі довідок закладів охорони здоровя.

В Акті перевірки зазначено, підставою для висновку відповідача про неправомірне витрати позивачем коштів Фонду у сумі 182678,74 грн. стало ненадання позивачем для перевірки листків непрацездатності за період з 22.07.2013 по 09.10.2013.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи судом встановлено, що до 05 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» () було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 та всі документи, що стосуються діяльності Товариства зберігалися за вказаною адресою.

Оригінали бухгалтерських документів підприємства, зокрема листків непрацездатності за період, який перевірявся, до 05.01.2016 зберігались за зазначеною адресою.

У звязку із проведенням бойових дій у місті Донецьку та інших містах Донецької та Луганської областей, сплеском кримінальних злочинів та неможливістю забезпечення належного рівня безпеки, задля збереження життя персоналу, позивач на підставі наказу №62/3 від 01.07.2014 змінив місцезнаходження своєї адміністрації на територію, що підконтрольна державній владі України без переміщення всіх документів у тому числі листків непрацездатності за період з 22.07.2013 по 09.10.2013.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до вказаного переліку входить м. Донецьк, де і був зареєстрований позивач до 05.01.2016.

Частиною 6 статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (в редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014) встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Проте, відповідачем під час розгляду справи не доведено обґрунтованість висновків, вказаних в акті перевірки. Зокрема, в акті перевірки відповідач посилається на призначення та виплату матеріального забезпечення працівникам за відсутності підтверджуючих документів, а саме листків непрацездатності.

Статтею 36 Закону №2240-III визначались підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме: у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням.

Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Зазначений перелік підстав для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності є вичерпним, при цьому відповідачем не доведено наявність хоча б однієї з таких підстав на час прийняття рішення про надання допомоги по тимчасовій непрацездатності працівникам позивача.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Матеріалами справи підтверджується саме неможливість позивачем надати листки непрацездатності за період з 22.07.2013 по 09.10.2013 з обєктивних, не залежних від нього причин, а саме: сертифікатом № 7838 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Запорізькою торгово-промисловою палатою, згідно якого зазначено, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) настав з 01 липня 2014 року та станом на 06.10.2017 такі дії тривають.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються обставини, на які посилається відповідач, вчинення позивачем згаданих в акті порушень судом під час розгляду справи не встановлено.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 69,70,71, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 30 грудня 2016 року № 467.

3. Судові витрати в сумі 2740 (дві тисячі сімсот сорок) гривень 18 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції соціального страхування України у Запорізькій області.

Постанови набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко