Справа № 219/12163/17
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 (зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м.Бахмут, вул. Космонавтів, 13,) звернувся в суд з позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (місцезнаходження за адресою: Донецька область, м.Бахмут, вул.Миру, 35) про визнати бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправною щодо невиплати йому пенсії з 01.12.2016 року; зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату належної йому пенсії з 01.12.2016 року. Крім того просить поновити йому строк звернення до суду із адміністративним позовом..

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області на підставі електронної справи, яка надійшла з управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області. Отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» шляхом зарахування коштів на банківський рахунок відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України». На теперішній ас пенсія для нього є єдиним джерелом існування, однак відповідач з 01.12.2016 року по теперішній час призупинив її виплату, мотивуючи це тим, що у звязку з проведенням в листопаді 2016 року чергового інформаційного обміну з органами соціального захисту населення не було підтверджено місця його фактичного проживання. Вважає дії відповідача такими, що порушують його конституційні права, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2017 року було відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду в загальному порядку на 08-15 годину 12 грудня 2017 року.

Ухвалою суду Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2017 року зупинено провадження по справі за клопотанням представника позивача до 16-30 години 26 грудня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В адміністративному позові позивач просить розглянути справу за його відсутності. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління та надав свої заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному УПФУ Донецької області. Пенсія виплачена до 01.12.2016 року. Виплати пенсій особам, переміщеним з тимчасово окупованих територій, регулюються постановою КМУ № 595 від 07.11.2014 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам, організаціям Донецької та Луганської областей», Постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 року «Про тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ», постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», постановою КМУ № 136 від 18.02.2016 року «Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації…» та деякими іншими. Враховуючи вищевказані постанови виплата пенсії позивачу з грудня 2016 року призупинена. Для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися до Бахмутського обєднаного УПФУ Донецької області особисто та надати відповідні документи. Зазначено, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України, права позивача порушені не були, у звязку із чим просить відмовити у задоволенні позову.

З урахуванням ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області на підставі електронної справи, яка надійшла до управління з Управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області та отримує пенсію за віком. У звязку з проведенням в листопаді 2016 чергового інформаційного обміну з органами соціального захисту населення по пенсійній справі ОСОБА_1 виплата пенсії з 01.12.2016, оскільки не було підтверджено місце фактичного проживання (а.с.8).

У судовому засіданні встановлено, що з 01 грудня 2016 року нарахування та виплата позивачеві пенсії не проводилася.

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч.3 цієї виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказівка в запереченнях відповідача на призупинення виплати пенсії не може свідчити про те, що виплата пенсії не припинялась, оскільки в частині здійснення пенсійних виплат Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не оперує поняттям «призупинення».

Установлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачу пенсії не приймалося.

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з копії довідки від 18.02.2015 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення фактичне місце проживання/перебування: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Крилова, 12А (а.с.7).

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради №04 вх.01-3938 від 14.11.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Управлінні з 18.02.2015 року, як переміщена особа у звязку з проведенням АТО відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за адресою: вул. Крилова, 12а, м. Бахмут (згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб з 30.09.2016 року вибув в інший район) (а.с.23).

Як вбачається з копії довідки від 15.12.2017 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення фактичне місце проживання/перебування: Донецька область, м. Бахмут .вул. Космонавтів, 13 (а.с.39).

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Постанова №509).

Відповідно до п.6 Постанови №509 строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 352 (далі - Постанова №352) «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509» внесено зміни у Постанову №509, зокрема, пункт шостий викладено в новій редакції. Згідно з п.6 довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються , зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відтак, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є обєктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та повязане з правом мирно володіти своїм майном.

Оцінюючи докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо невиплати позивачеві пенсії з 01 грудня 2016 року та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 пенсію з 01 грудня 2016 року.

Одночасно, суд зазначає, що пенсійним органом рішення про припинення виплати позивачу пенсії не приймалось, а за правилами ч. 2 ст. 46 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за минулий час будь-яким строком не обмежується, тому суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 77, 90, 243, 244, 245, 250, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2016 року.

Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити нарахування та виплату належної ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 640,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.М. Фролова