Справа № 820/3668/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 р. № 820/3668/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - Кужелєвої С.В.,

представника відповідачів - Новиков В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №352 від 21.07.2017 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за особисту недисциплінованість, яка виразилась у порушенні п. 1, 3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, військової присяги, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) та п. 1 ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та Законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, накази командирів, згідно якого підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення догана;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 анулювати відповідний запис в службовій картці підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що наказ т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №352 від 21.07.2017 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято без врахуванням всіх обставин та з порушенням прав позивача, а отже, вказаний наказ підлягає скасуванню.

Представник відповідачів у наданих до суду письмових запереченнях проти позову заперечував та зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося у зв`язку з особистою недисциплінованістю ОСОБА_1 , яка виразилась у порушенні п. 1, 3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, військової присяги, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) та п. 1 ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та Законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, накази командирів. Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з вересня 2016 року призначений на посаду військового комісара Чугуївського об`єднаного районного військового комісаріату.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що посадовими особами Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку було проведене службове розслідування за фактом порушень зазначених у акті перевірки Чугуївського об`єднаного районного військового комісаріату відповідною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За результатами службового розслідування 29.06.2017 року відносно військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 був складений протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 «Недбале ставленні до військової служби» та направлено його до Чугуївського міського суду Харківської області для прийняття рішення.

З наданих представниками сторін пояснень судом встановлено, що телефонограмою начальника Харківського ЗВ ВСП №116 від 12.07.2017 року, підполковник ОСОБА_1 був викликаний для участі в судовому засіданні на 09:00 год. 14.07.2017 року.

Представником позивача під час судового розгляду справи було зазначено, що у судове засідання на призначену дату позивач не прибув, у зв`язку перебуванням 13.07.2017 року та 14.07.2017 року на інструкторсько-методичних заняттях у ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було відомо т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковнику ОСОБА_2 , який направив відповідну вимогу від 11.07.2017 року.

Наказом т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №352 від 21.07.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за особисту недисциплінованість, яка виразилась у порушенні п. 1, 3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, військової присяги, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) та п. 1 ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та Законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, накази командирів підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - «догана».

Позивачем в адміністративному позові та представником позивача у наданих поясненнях вказано, що первинно позивачем було отримано вимогу на прибуття до інструкторсько-методичних занять, проведення яких було заплановано у Харківському обласному військовому комісаріаті, а вже після того було отримано телефонограму про прибуття на судове засідання. Таким чином, позивач був позбавлений можливості прибуття на судове засідання до Чугуївського міського суду Харківської області у зв`язку перебуванням на інструкторсько-методичних заняттях.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно з положеннями ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою щодо підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою, зокрема (капітан 1 рангу) - владою командира полку (корабля 1 рангу).

Згідно вимог п. п. 1, 3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 1 ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, наказів командирів.

За приписами ст. 16 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до положень ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до положень ст.83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Водночас, ст.98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Як встановлено під час судового розгляду справи зі змісту оскаржуваного наказу, притягнення позивача до дисциплінарної відбулося у зв`язку з порушенням п. 1, 3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 1 ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

При цьому, обставини, що передували виданню вказаного наказу пов`язані з невиконанням позивачем наказу командира стосовно обов`язкового прибуття у судове засідання щодо розгляду адміністративного протоколу складеного стосовно позивача.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389 «Про затвердження Положення про військові комісаріати», а саме пунктом 3 передбачено, що районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські, військові комісаріати підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Також пунктом 7 Положення про військові комісаріати передбачено, що обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів,

Пунктом 10 Положення про військові комісаріати передбачено, що обласні військові комісаріати: керують підпорядкованими військовими комісаріатами, контролюють дотримання ними вимог законодавства, виконання наказів Міноборони, Генерального штабу та інших органів військового управління, наказів і директив Міністра оборони та наказів і директив начальник Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил;

Районний, міський військовий комісар, у тому числі такий, що очолює об`єднаний районний чи об`єднаний міський військовий комісаріат, безпосередньо підпорядковується обласному військовому комісару та є прямим начальником для військовослужбовців та працівників районного об`єднаного районного, міського чи об`єднаного міського військового комісаріату.

З врахуванням вищезазначеного, військовий комісар Чугуївського ОРВК Харківської області підполковник ОСОБА_1 є прямим начальником всього особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та, водночас, підпорядковується безпосередньо військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 , його заступники, є прямими начальниками військового комісара Чугуївського ОРВК Харківської області.

Суд зазначає, що відповідно до положень абз.2 ст.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням техніч них засобів зв`язку.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, згідно з наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2017 року № 184 та від 29.07.2017 року № 212 тимчасове виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 було покладено на начальника відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) - заступника військового комісара підполковника ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до наказу Командувача СВ ЗС України від 11.05.2015 року № 369 підполковник ОСОБА_3 є заступником військового комісара по роботі з особовим складом - начальник групи по роботі з особовим складом та громадськістю.

З огляду на вищезазначене, т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковник ОСОБА_2 з 01.07.2017 по 29.07.2017 був прямим начальником для позивача.

Як встановлено судом з наданих представником відповідачів у справі пояснень, 12.07.2017 року у зв`язку з виїздом для перевірки стану діяльності підпорядкованих військових комісаріатів, підполковником ОСОБА_2 було віддано усний наказ, та уповноважено пі дполковника ОСОБА_3 щодо виконання обов`язків військового комісара на час його відсу тності, розгляду та прийняття оперативних рішень по документах, які надходять до військового комісаріату.

У зв`язку з надходженням 12.07.2017 року на адресу військового комісара факсу з військової служби правопо рядку, яким було надіслано телефонограму № 116 від 12.07.2017 року, підполковником ОСОБА_3 було віддано розпорядження (наказ) щодо прибуття позивача до суду на 09:00 год. 14.07.2017 року.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 11.07.2017 року за підписом т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 направлено вимогу у формі розпорядження №ВТрО/227 від 11.07.2017 року військовим комісарам районних (міських) військових комісаріатів м. Харкова та Харківської області стосовно прибуття на інструкторсько-методичні заняття на 13.07.2017 року та 14.07.2017 року.

Представником позивача під час судового розгляду справи було повідомлено суду, що на підставі вказаного розпорядження позивач відповідно до посвідчення про відрядження від 12.07.2017 року №3011 був відряджений до міста Харкова, облвійськкоматом.

Однак, матеріали справи також містять копію наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) від 13.07.2017 року за підписом позивача, зі змісту якого вбачається, що з 13.07.2017 року військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_1 вибув у відрядження до Харківського обласного військового комісаріату на 2 доби на інструкторсько-методичні заняття на підставі розпорядження №ВТрО/227 від 11.07.2017 року.

Водночас, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів позивача про обов`язкову участь у судовому засіданні у Чугуївському міському суді Харківської області щодо розгляду справи про адміністративний протокол було офіційно попереджено майором ОСОБА_4 , що підтверджується особистим підписом про ознайомлення з телефонограмою від 13.07.2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

З огляду на вищевикладене, позивач у зв`язку з отриманням двох наказів керівників, виконання одного з яких виключає виконання іншого, повинен був повідомити вищий керівний склад стосовно отримання таких наказів задля отримання вказівок щодо їх подальшого виконання, що позивачем не було здійснено.

Вказані дії позивача, що вбачається з наявних в матеріалах справи доказів потягли прийняття Чугуївським міським судом Харківської області постанови від 14.07.2017 року у справі №636/2144/17, якою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 ч.2 КУпАП щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повернуто до Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку, для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Крім того, в подальшому, ОСОБА_1 постановою Чугуївського міського суду Харківської області у справі №636/2144/17 від 29.09.2017 року було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та провадження стосовно нього закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №352 від 21.07.2017 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно якого підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату анулювати відповідний запис в службовій картці підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.106 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, до службової картки офіцера вносяться дані лише про застосовані до нього дисциплінарні стягнення.

Також суд зазначає, що дана позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №352 від 21.07.2017 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, оскільки під час судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні першої позовної вимоги, то похідна позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2017 року.

Суддя Мельников Р.В.