Справа № 461/8007/17
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8007/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 5052/20900/17 від 30.10.2017 року. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 28 вересня 2017 року посадовими особами Львівської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил за ознаками частини 3 статті 481 МК України. За результатами розгляду даної справи, 30 жовтня 2017 року Львівською митницею ДФС винесено постанову у справі №5052/20900/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 17 000 гривень. Вважає постанову у справі про порушення митних правил протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови відповідач дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_3 є нерезидентом України. Окрім того, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив такий задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, надав письмові заперечення, в яких зазначає про те, що ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки "DAEWOO NEXIA" р.н. PL TKI3NA6 особистого користування та не вивіз його у встановлений законодавством термін та перевищив строк тимчасового ввезення більше, ніж на 10 діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 481 МК України. Стверджує, що ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку тимчасового ввезення не звертався. У задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року заступником начальника Львівської митниці ДФС України начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 5052/20900/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. /а.с.13-15/.

Із вказаної постанови митного органу слідує, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор» з'ясовано, що громадянин ОСОБА_5 GANIJANOV BAKHTIYAR (ОСОБА_3) ввіз на митну територію України 06.10.2014 р. о 01:46 через пункт пропуску «Краківець Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки "DAEWOO NEXIA" р.н. PL TKI3NA6, VIN-код № KLATF68Y1VB122445 в режимі "Тимчасове ввезення до 1 року". Одночасно було встановлено відсутність в ШК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 28.09.2017 року.

Як вбачається із змісту постанови, Львівською митницею ДФС застосовувалися положення ст. 380 МК України, які регламентують строк тимчасового ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування, тобто визначено статус позивача як нерезидента.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України регламентується ст. 380 МК України.

Частинами 1 та 2 статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

В свою чергу, для громадян-резидентів зазначеною статтею передбачено інші умови ввезення транспортних засобів особистого користування.

Так, згідно ч. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Таким чином, необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Відповідно до п.33, п.50 ст. 4 МК України нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 видано посвідку на постійне проживання серія ІН 018180 від 16.09.2013 року, в якій вказано місце проживання останнього, за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 56/5а /а.с.8/.

Відповідно до п.8, п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Таким чином, враховуючи вищевказані законодавчі норми, суд дійшов висновку, що під час проходження митного контролю ОСОБА_3 вважався громадянином-резидентом, до якого застосовуються вимоги статті 380 Митного кодексу України.

Частиною першою ст. 495 МК України встановлено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, серед іншого: протоколом про порушення митних правил, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому, в даному випадку, оскаржувана постанова Львівської митниці ДФС від 30.10.2017 р. у справі про порушення митних правил №5052/20900/17 підлягає скасуванню, оскільки така не була прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та митним законодавством України, як цього вимагає диспозиція п.1 ч.3 ст.2 КАС України.

Разом з тим, суд вважає, що твердження позивача ОСОБА_3 про те, що притягнення його до адміністративної відповідальності застосоване поза межами строків є безпідставним і спростовується положеннями ч.1 ст. 467 Митного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В даному випадку позивачем вчинене правопорушення митних правил, передбачене ст. 481 МК України, яке, як слідує з вищенаведеного належить, до триваючих правопорушень, що прямо передбачено ст. 467 МК України.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Вчинене позивачем правопорушення є триваючим та виявлене, 28 вересня 2017 року, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 30 жовтня 2017 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України, оскільки обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.458, 498, 526, 531 МК України, ст.ст. 2, 6, 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №5052/20900/17 від 30.10.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.