Справа № 279/3237/17
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3237/17
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Коренюка В.П., із секретарем Подвисоцькою Т.В., розглядаючи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 10 липня 2017 року по виконавчому провадженню № 53190971 та скасувати цю постанову.

В обґрунтування вимог адміністративного позову, зазначила, що постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2016 року в адміністративній справі №279/2512/16-а, яка набрала законної сили 6 вересня 2016 року, її вимоги задоволено частково.

Державним виконавцем відкрито виконавче провадження №53190971 щодо виконання виконавчого листа №279/2512/16-а. 10 липня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №53190971.

Позивач вважає постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, оскільки боржник лише частково виконав рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2016 року, а саме нарахував та виплатив пенсію за період з 28 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року, хоча судом не визначено кінцевий термін проведення виплати пенсії. Зазначає, що пенсія їй призначена довічно, а тому припинення її виплати є незаконним.

ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а розгляд справи провести без її участі, про що подала до суду заяву.

Представник управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 направив до суду письмове заперечення щодо вимог адміністративного позову з підстав того, що 1 січня 2016 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VІІІ від 24 грудня 2015 року, відповідно до яких встановлено, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2016 року, яка набрала законної сили 6 вересня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Відмову Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 визнано протиправною та зобов'язано управління відновити виплату ОСОБА_1 пенсію за віком з 28 жовтня 2015 року, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Суд у своєму рішенні може встановити дату початку виплати пенсії, не встановивши при цьому кінцевої дати проведення такої виплати, проте такі виплати можуть бути припинені у випадку внесення змін до норм законодавства, що і відбулося в даному випадку.

ОСОБА_1 з 28 жовтня 2015 року відновлено та проведено виплату пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" по 31 грудня 2015 року.

Відповідно до п.6 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII у статті 37 Закону України "Про державну службу" абзаци перший та другий частини четвертої викладено в такій редакції: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Отже, відповідно до вимог 37 Закону України "Про державну службу", до якої на підставі п.6 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII внесено зміни, боржником Коростенським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України припинено з 01 січня 2016 року на користь ОСОБА_1 виплату пенсії.

Обов'язкове виконання рішення суду, в тому числі суб'єктами наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод", яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод" від 17 липня 1997 року. Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Водночас, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через можливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Поряд з цим, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року у справі "Великода проти України" (заява №43331/12) щодо невиконання рішення, яким управління Пенсійного фонду України було зобов'язано здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію з 1 грудня 2008 року, суд визнав заяву неприйнятною як повністю необґрунтовану. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов'язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 244 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2017 року.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_3