Справа № 645/4712/17
Суддя: Бондарєва І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/4712/17
Провадження № 2-а/645/213/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Бондарєвої І.В., при секретарі судового засідання Проневич Д.О., за участі сторін: позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про визнання дій протизаконними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просить визнати протизаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської радив частині не донарахування та недоплати позивачеві щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня як інваліду війни 3-ї групи за 2017 рік та зобовязати відповідача здійснити доплату на користь позивача частину недонарахованої щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня як інваліду війни 3-ї групи за 2017 рік, у розмірі 6484,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він є інвалідом війни 3-ї групи, знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Харківського району Харківської області, пенсію отримує в Немишлянському районі м.Харкова з Індустріального обєднаного УПФУ м.Харкова.

Зазначив, що згідно з частиною пятою статті 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (3551 -XII) позивачеві щорічно повинно надаватися щорічна одноразова грошова допомога до 5-го травня, як інваліду війни 3-ї групи, в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (1058- IV) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлену законом.

У відповідності до статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік (1801-VIII від 21.12.2016 р.) встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 травня - 1312 грн., що є мінімальною пенсією за віком.

Вважає, що розмір щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня повинен складати 9184 грн. (7мпзв х 1312 грн.), але, всупереч вимогам статті 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту(3551-XII), статті 22 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. у справі № 10-рп/2008 цю допомогу УПСЗН виплатило в сумі 2700 грн. Таким чином, недоплата Позивачу складає 6484 грн.( 9184 2700).

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі та пояснив, що щорічна грошова допомога до 5 травня інвалідам війни виплачується з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року. Пунктом 63 вказаного Закону розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, згідно з яким норми і положення статей 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". На виконання положень вищевказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято 05.04.2017 року постанову № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Відповідно до п. 1 Постанови у 2017 році інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, виплачується разова грошова допомога до 5 травня у таких розмірах: 1 групи - 3500 гривень; II групи - 3100 гривень; III групи - 2700 гривень.

Також зазначив, що Позивач звернувся до суду з порушенням місячного строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є інвалідом війни 3-ї групи, що підтверджується посвідченням №088606, знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Харківського району Харківської області, та отримує пенсію в Індустріальному обєднаному УПФУ м.Харкова.

Згідно пояснень позивача, в квітні 2017 р. йому як інваліду війни 3 групи була надана щорічна одноразова грошова допомога до 5-го травня, у розмірі 2700,0 грн.

Не погодившись з розміром отриманої щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня у розмірі 2700,0 грн., 12.10.2017 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради із заявою про здійснення йому доплати недоотриманої допомоги, у чому йому було відмовлено.

Відмовляючи в проведенні доплати, відповідач посилався те, що на момент призначення позивачеві грошової допомоги до 5 травня у 2017 році діяла ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни 3-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, відповідно до якого норми і положення статей 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Враховуючи п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, який не визнано неконституційним, постанову Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», на підставі списків, які надані Індустріальним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 було призначено в Управлінні разову грошову допомогу до 5 травня 2017 року в розмірі 2700,00 грн.

Суд зазначає, що ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. встановлено, що інвалідам війни 3-ї групи призначається і виплачується разова грошова допомога до 5-го травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Зазначена редакція ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту» була змінена Законом України від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та викладена в наступній редакції : Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Мністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зазначена редакція була визнана такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього рішення.

Враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 р.» (в редакції, що діяла на момент виникнення спору) не було встановлено обмежень щодо виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня, не внесено змін до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд вважає, що відповдіач безпідставно застосував до відносин, які виникли між сторонами, положення постанови Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017 р.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлену законом.

Статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік передбачений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 травня - 1312 грн., що є мінімальною пенсією за віком.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти Укрїани» встановлено, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо безпідставності заперечень відповідача та ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме без зазначення конкретного розміру недосплаченої позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня.

Також безпідставним є посилання представника відповідача про пропуск позивачем місячного строку на звернення до суду, оскільки, нормами ст.122 КАС України, що набрав чинності 15.12.2017 р., та застосовується судом згідно п.10 Перехідних положень КАС України, таке положення відсутнє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 19, 73-77, 122, 139, 143, 241, 242, 244, 246, 250, 251, п.10 Перехідних положень КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо недонарахування та недоплати ОСОБА_1, як інваліду війни 3 групи, щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, за 2017 р., у розмірі, встановленому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Зобовязати Управління праці і соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як інваліду війни другої групи, щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня, за 2017 р., у розмірі, встановленому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням сплачених сум.

Стягнути з Управління праці і соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: