Справа № 200/8506/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8506/16-а
Провадження №2а/200/396/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в грудні 2015 року вона звернулася до відповідача з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами в порядку ст. 118 ЗК України. Проте листом з департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 18.02.2016 року позивача повідомлено, що підготовку проекту рішення міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку призупинено в зв'язку з відсутністю картографічних матеріалів, що забезпечують чітке відображення всіх елементів та написів, що містить графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розмежування та меж. Зазначає, що не згодна з такою позицією відповідача, оскільки законом встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні клопотання та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та встановлений строк для розгляду таких клопотань. Також зазначає, що визначення чітких меж запитуваної земельної ділянки можливе лише на стадії розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З урахуванням зазначеного, позивач зобов'язати відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 про виділення, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Дніпропетровськ у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлявся, про причини не явки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 24.12.2015 року звернулась до Дніпропетровської міської ради з клопотанням стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Листом від 18.02.2016 року Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради повідомив позивача, що підготовку проекту рішення міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку призупинено в зв'язку з відсутністю картографічних матеріалів, що забезпечують чітке відображення всіх елементів та написів, що містить графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розмежування та меж.

Згідно пункту б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Як визначено у пункті 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пунктом 10 статті 118 Земельного кодексу України унормовано, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Встановлено, що відповідачем не надано позивачу дозволу на надання безоплатно земельної ділянки та на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також мотивованої відмови у наданні.

Водночас, як убачається зі статті 118 Земельного кодексу України, законодавцем встановлено обов'язок суб'єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з відповідних рішень, або дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або не надати мотивовану відмову у його наданні.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення щодо клопотання позивача від 24 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку - не приймалось.

Лист від 18 лютого 2016 року за підписом начальника Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради не може вважатись належним розглядом клопотання ОСОБА_1 згідно ст.118 Земельного кодексу України.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач отримавши від позивача заяву від 24.12.2015 року, був зобов'язаний в місячний термін розглянути на пленарному засіданні міської ради вказану та прийняти рішення по суті питань, які в ній порушено.

При цьому, рішення про відмову у задоволенні клопотання згідно наданими громадянами документами повинно бути мотивоване, із зазначенням підстав для такої відмови.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,71,128,159,161-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Дніпровську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею до 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Дніпропетровськ у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Стягнути з Дніпровської міської за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору суму у розмірі 551,21 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску