Справа № 541/2790/17
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2790/17
Провадження № 2-а/541/113/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

27 грудня 2017 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дії старшого державного виконавця Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 неправомірними, та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

22 грудня 2017 року з канцелярії Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на розгляд судді була передана подана в порядку адміністративного судочинства позовна заява ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій старшого державного виконавця Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 неправомірними, виконання розрахунку по сплаті аліментів у відповідності до виконавчого листа №АО-17 від 17.04.2000 року в період з 2000 року по 2016 рік у відповідності до отриманих доходів та сплачених сум аліментів, зобовязання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №47448471 у звязку з фактичним його виконанням, та зобовязанням скасування арешту на будинковолодіння №20 по вулиці 93-ї Миргородської дивізії в селі Великі Сорочинці Миргородського району та скасування заборони виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту та матеріалів адміністративного позову, позивач оскаржує дії старшого державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 щодо неправомірного розрахунку заборгованості по аліментах при примусовому виконанні виконавчого листа №АО-17, виданого Миргородським районним судом Полтавської області 17.04.2000 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення останнім повноліття, та вжитих заходів по виконанню вказаного виконавчого листа у виконавчому провадженні №47448471, а саме накладення арешту на майно та заборони виїзду за межі України.

Відповідно до частини першої ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в порядку цивільного судочинства встановлює Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, з огляду на те, що позивач, як боржник, є стороною виконавчого провадження, а оскаржувані дії вчинялись під час виконання рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, у якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 169, 171, 172, 287, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій старшого державного виконавця Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя ОСОБА_5