Справа № 761/15066/17
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/430/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_2 та Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_3, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_2(далі по тексту -відповідач-1) та Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач-2) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.04.2017 року відповідачем-1 було винесено постанову АР № 844978 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за те, що позивач, начебто, не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач вважав постанову незаконною з огляду на наступне.

Так, відповідач-1 невірно зазначив в постанові номерний знак автомобіля позивача, вказавши НОМЕР_2, замість вірного НОМЕР_1. Також зазначено невірну адресу проживання позивача та не зазначено повністю посади та звання відповідача-1.

Окрім того, відповідач-1 в порушення вимог закону, не склав протокол у справі про адміністративне правопорушення, а відразу виніс постанову, а також вийшов за межі свої повноважень, здійснивши вимогу про надання договору страхування.

Також відповідач-1 не роз'яснив позивачу суть статті 63 Конституції України та розглянув справу на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати протиправною і скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_2 АР № 844978 від 22.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В процесі розгляду справи судом було залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Також, за клопотанням позивача, судом було витребувано в Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції відеозапис, здійснений 22.04.2017 року в період з 18:30 до 20:30 та копій записів нагрудної камери відео фіксації інспекторів патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд про його задоволення.

В судове засідання 18.12.2017 року відповідачі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. В раніше наданих поясненнях в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили суд відмовити у його задоволенні. Зазначали, що позивачем було порушено вимоги п. 3.34. Правил дорожнього руху щодо здійснення зупинки в межах дії знаку «зупинку заборонено». При складанні адміністративного матеріалу та перевірки документів позивача, з'ясувалося, що у нього відсутній поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності також за порушення п. 2.1. ґ Правил дорожнього руху та накладено стягнення, за більш тяжке правопорушення.

В судовому засіданні представник третьої особи позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, зазначених в запереченнях на позовну заяву. Вказував на законність дій співробітників поліції, що також підтверджено витягами із бази даних МТСБУ, з яких вбачається, що станом на день винесення постанови у ОСОБА_1 був відсутній поліс страхування та відеозаписом з нагрудних камер.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, а також інспекторів патрульної поліції та представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до постанови серії АР № 844978 від 08.11.2016 року, винесеної Інспектором патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 11).

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 29.04.2017 року о 19:24 год. в місті Києві на Площі Перемоги, 3, водій здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 ПДР, при перевірці документів, не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги ПДР пункт п. 2.1. ґ.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 3.34. розділу 3 «Заборонні знаки» Правил дорожнього руху "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Також, відповідно до пп. ґ п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Так, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За статтею 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, розглядаючи справи про вчинення декількох правопорушень, відповідач-1 діяв правомірно, наклавши адміністративне стягнення на позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка передбачала санкцію за більш серйозне правопорушення.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Щодо посилань позивача з приводу того, що відповідачем-1 невірно зазначено в постанові номерний знак позивача, то із постанови вбачається, що насправді в ній містить ся вірний номер автомобіля, яким керував позивач - НОМЕР_1.

Щодо зазначення невірної адреси проживання позивача, то на переглянутому відеозаписі з нагрудних камер поліцейських вбачається, що такий запис зроблено інспектором в постанові після запитання позивача про те, чи відповідає адреса, зазначена в наданих документах дійсній адресі проживання ОСОБА_1

Окрім того, технічні помилки та описки в постанові не впливають на характер вчиненого порушення позивачем.

Із матеріалів справи вбачається, що станом на день винесення оскаржуваної постанови, цивільно-правова відповідальність водія, який керував транспортним засобом «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1 не була застрахована, що підтверджується витягами із бази даних Моторного транспортного страхового бюро (а.с. 51, 52).

Принагідно зазначити, що позивачем, в свою чергу, не було надано суду діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на час винесення спірної постанови.

Окрім того, за ч. 1 ст. 126 КУпАП України передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, навіть, у випадку наявності такого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_2 та Інспектора патрульної поліції 10-ї роти 4 батальйону УПП ДПП міста Києва ОСОБА_3, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ М.А. РИБАК