Справа № 2-а-14/11
Суддя: Гудков С. В.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-14/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудков С. В.

при секретарі Яценко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» до Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Велес», Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», Відділ Держкомзему в Лубенському районі Полтавської області про визнання рішення сесії сільської ради незаконним та стягнення матеріальної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

СВК «Надія» звернулось до суду з позовом до Тарандинцівської сільської ради про визнання рішення сесії сільської ради незаконним та стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що протягом березня-квітня 2000 року СВК «Надія» заключив 530 договорів оренди з власниками земельних паїв терміном на 5 років.. Рішенням Лубенської районної ради від 24.07.2001 року «Про використання земельного фонду на території Таранденцівської сільської ради» було підтверджено, що позивач заключив договори із власниками земельних паїв 523 паї на площу 2275 га і зазначені договори зареєстровані по Таранденцівській сільській раді.

В подальшому, частина орендодавців землі вийшла з СВК «Надія» разом зі своїми паями і станом на 01.04.2002 року позивач мав 1301 га землі, про що повідомив сільську раду. Маючи документи на користування землею, позивач почав її використовувати за призначенням, а саме було зорано та окультівовано землі, які потім були передані рішенням сільської ради від 05 березня 2002 року СТОВ «Велесу».

Таранденцівська сілька рада, передавши СТОВ «Велес» землю, яка була оброблена СВК «Надія», також передала СТОВ «Велес» ще 246 га необробленої землі, якою користувався позивач .

Позивач прохає визнати недійсним рішення сільської ради від 05.03.2002 року про відібрання в СВК «Надія» 601 га землі та передачі її в обробіток СТОВ «Велесу» та «Нива». Стягнути з відповідача на користь СВК «Надія» 107 285 грн. 05 коп. матеріальних збитків, які складаються з виплат орендодавцям за їхні паї 52 440 грн. без отримання СВК «Надія» прибутку, витрат за виконані роботи та паливно-мастильні матеріали 42 164 грн. 05 коп. та 12 681 грн. відшкодування фіксованого сільськогосподарського податку.

В судовому засіданні представник позивача в особі голови правління СВК «Надія» ОСОБА_1 позов підтримала, прохала його задовольнити .

Представники відповідача - Таранденцівської сільської ради в особі сільського голови ОСОБА_2 та землевпорядника ОСОБА_3 позов не визнали, прохали в позовних вимогах відмовити .

Представники третьої особи СТОВ «Велес» та Відділ Держкомзему в Лубенському районі в судове засідання не з»явилися, надіслали суду заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі .

Представник третьої особи СТОВ «Нива» двіччі 10.02.2001 року та 23.03.2011 року в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час, місце розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідне поштове повідомлення та розписка .

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що в позовних вимогах СВК «Надія» слід відмовити з наступних підстав .

Судом встановлено, що протягом березня - квітня 2000 року СВК «Надія» уклало 530 договорів оренди із власниками земельних часток (паїв) КСП «Колос» терміном на 5 років кожний. Дані договори були зареєстровані в Тарандинцівській сільській раді.

09.08.2001 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія» та

Селянське (фермерське) господарство «Переможець» уклали договір про надання

послуг по обробітку грунту відповідно до якого СФГ «Переможець» зобов"язувалося

провести оранку грунту на площі 200 гектарів агрегатом у складі трактора К-700 та

плугу ПТК-9-35, а СВК «Надія» забезпечити СФГ «Переможець» необхідними

паливно-мастильними матеріалами та за виконані роботи сплатити з розрахунку 65

грн. за 1 гектар (т. 1 а.с.7).

Відповідно до акту від 24.11.2001 року комісія у складі голови СВК «Надія», бригадира тракторної бригади та голови СФГ «Переможець» встановила, що трактор К700 з плугом ПТК 9-35 виорав, згідно Договору від 09.08.2001 року, площу 165 га (т. 1 а.с.104).

04.03.2002 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія» та

Селянське (фермерське) господарство «Переможець» уклали договір про надання

послуг, відповідно до якою СФГ «Переможець» зобов"язувалося зорати та провести

культивацію землі на площі 300 га, а СВК «Надія» забезпечити двох механізаторів

безкоштовним трьох разовим харчуванням і житлом та за виконані роботи сплатити

з розрахунку 90 грн. за 1 га за оранку та 72 грн. за 1 га за культивацію (т. 1 а.с.8).

Відповідно до Акту від 12.04.2002 року комісія у складі голови СВК «Надія»., бригадира тракторної бригади, обліковця та голови СФГ «Переможець» встановила, що на полі № 4 механізаторами СФГ «Переможець» були проведені такі роботи як оранка 190 га та культивація 190 га ( Т.1 а.с.105).

05.03.2002 року Тарандинцівська сільська рада на підставі заяви СТОВ «Велес» (т. 1 а.с.147) прийняла рішення «Про закріплення права користування землею сільгосппідприємств», відповідно до якого за підприємством СТОВ «Велес» було закріплено право користування земельною площею 1 978 га, в т.ч. з земель СВК «Надія» (т. 1 а.с.99). Крім цього, 05.03.2002 року Тарандинцівська сільська рада на підставі заяви СТОВ «Нива» (т. 1 а.с.148) прийняла рішення «Про закріплення права користування землею сільгосппідприємств», відповідно до якого за підприємством СТОВ «Нива» було закріплено право користування земельною площею 524 га. в т.ч. з земель СВК «Надія» (т. 1 а.с.100). Акти про передачу землі від Тарандинцівської сільської ради до СТОВ «Велес» та СТОВ «Нива» не складалися.

23.09.2002 року Лубенська районна державна адміністрація прийняла розпорядження відносно використання земель за межами населених пунктів Тарандинцівської сільської ради та розглянула питання про виділення земельної ділянки громадянам, які розірвали договори з СВК «Надія» та перейшли до інших сільгосппідприємств.

Вищезазначене рішення сільської ради від 05.03.2002 року постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.11.2007 року ( Т.3 а.с.125-132) визнано нечинним, яке, в подальшому, ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 26.05.2010 року було скасовано (Т.6 а.с.173-175) . 06.12.2007 року Тарандинцівська сільська рада на виконання вказаної постанови апеляційного суду від 21.11.2007 року приймає рішення, яким рішення 22 сесії 23 скликання сільської ради від 05.03.2002 року «Про закріплення права користування землею сільгосппідприємств» скасовує (Т.6 а.с. 191).

В судовому засіданні представники сільської ради не заперечували ту обставину, що спірне рішення сілької ради від 05.03.2002 року є незаконним.

Враховуючи те, що рішення Тарандинцівської сільської ради від 05.03.2002 року вже скасовано сільської радою своїм рішенням від 06.12.2007 року, тобто відсутній сам предмет позову, то в позовній вимозі позивача щодо визнання рішення сільської ради недійсним слід відмовити.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на їх безповередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Із розрахунку збитків, заявлених до відшкодування, наданого позивачем до суду, вбачається він заявляє до відшкодування 12 681 грн. фіксованого сільськогосподарського податку. Також до суми збитків, заявлених до відшкодування в позовінй заяві, значиться оплата за паї в сумі 52440 грн., оплата за виконані роботи та паливно-мастильні матеріали по договорам про надання послуг в сумі 42 164 грн. 05 коп.

Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 1 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок", фіксований сільськогосподарський податок сплачується в рахунок таких податків і зборів (обов'язкових платежів) як плати (податку) за землю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України „Про плату за землю" від 03.07.1992 року № 2535-ХП, використання землі в Україні є платним.

Частиною 2 статті 15 Закону України „Про плату за землю", в редакції Закону України від 19.09.1996 року № 378/96-ВР, встановлюється, що у разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень, наданих суду позивачем та третіми особами, акти прийому-передачі земельних ділянок на підставі оскаржуваних рішень Тарандинцівської сільської ради 05.03.2002 року між позивачем та третіми особами не складалися. Доказів передачі, відібрання чи іншого відчуження земельних ділянок чи перешкод у користуванні ними у СВК „Надія", за період з моменту прийняття оспорюваних рішень Тарандинцівською сільською радою до прийняття розпорядження Лубенською РДА. позивач не надав.

Фіксований сільськогосподарський податок позивачем сплачувався добровільно за фактом користування земельними ділянками площею 601 га.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

В матеріалах справи знаходяться копії 530 договорів оренди земельних паїв, які всі були зареєстровані у Тарандинцівській сільській раді та були чинними на момент прийняття оспорюваних рішень відповідача. За таких умов оплату за паї позивач мав здійснювати відповідно до взятих на себе договірних зобов»язань. Таке виконання СВК «Надія» взятих на себе договірних зобов»язань не може розцінюватись як збитки, що завдані Тарандинцівською сільською радою.

Також суд вважає, що не може розцінюватись як завдання збитків відповідачем на суму 42 164 грн. 05 коп. договір про надання послуг по обробітку грунту від 09.08.2001 року та договір про надання послуг з оранки та культивації від 04.03.2002 року за відсутності доказів передачі, відібрання чи іншого відчудження земельних ділянок чи перешкод у користуванні ними у СВК «Надія».

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу .

На пропозицію суду сторони відмовились скористатись своїм правом, передбаченим ст.81 КАС України, заявити клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в позовній вимозі СВК «Надія» щодо стягнення матеріальної шкоди також слід відмовити.

Керуючись абз. 3 ч.2 ст. 1 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок", ст.125 ЗК України, ч. 2 ст. 15 Закону України „Про плату за землю", ст.ст. 10-12, 71, 86, 100, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В позовних вимогах Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» до Тарандинцівської сільської ради Лубенського району про визнання рішення сесії сільської ради незаконним та стягнення матеріальної шкоди відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4