Справа № 805/3980/17-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. Справа №805/3980/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення:14год.05хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті
Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Зеленова А.С.
секретаря Кононенко В.В.,
за участю:
представника позивача Теплякова І.О.,
відповідач не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 37314,19грн,

ВСТАНОВИВ:

Донецький обласний військовий комісаріат звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 37314,19грн/а.с.3-6/.
Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 37314,19грн залишено без руху/а.с.48/.
28 листопада 2017 року позивач усунув недоліки позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження по справі/а.с.51-59/.
Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року відкрито провадження по справі /а.с.1/.
Ухвалою суду від 11 грудня 2017 року зупинено провадження по справі №805/3980/17-а за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 37314,19грн. до 20 грудня 2017 року до 11 години 00 хвилин для надання витребуваних судом доказів/а.с.68/.
18 грудня 2017 року електронною поштою відповідачем на адресу суду надіслано відзив на адміністративний позов /а.с.72-80/.
20 грудня 2017 року електронною поштою представником позивача надіслано клопотання про зупинення провадження по справі для надання доказів /а.с.81-82/.
Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року поновлено провадження по справі №805/3950/17-а за позовом Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанов про накладення штрафів від 18.10.2017 №05-04-3347/052-0113 та №05-04-3347/052-0114 /а.с.83/.
20 грудня 2017 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про зупинення провадження у справі №805/3980/17-а за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 37314,19грн відмовлено /а.с.84/.
Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року відкладено розгляд справи №805/3980/17-а за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 37314,19грн., до 26 грудня 2017 року о 12:30 год/а.с.85/.
22 грудня 2017 року відповідач надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі /а.с.90-91/.
26 грудня 2017 року представником позивача у судовому засіданні надані копії документів витребуваних судом /а.с.92-225/.
Позов мотивовано тим, що під час проходження військової служби за контрактом капітаном ОСОБА_1 було порушено вимоги Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Інструкції «Про організацію виконання Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170, Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам» затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 було завдано збитки у розмірі 7468,38грн, які були стягнуто з винних осіб у пропорційному розмірі в залежності від ступеня вини. Так, капітаном ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду державі у ромірі 37314,19грн.
Просив суд стягнути на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 кошти у розмірі 37314,19грн/а.с.6/.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі /а.с.90-91/ та відзив на позовну заяву/а.с.72-77/, в якому зазначив що позивачем в супереч норм діючого законодавства не було дотримано процедуру та порядок його звільнення з лав ЗСУ, у зв`язку із чим його вини в отриманні грошового забезпечення за цей час не має, а відтак відсутні законні підстави для стягнення з нього даної суми. Просив суд відмовити у задоволенні позову /а.с.77/.
Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.
24 січня 2017 року ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України строком на п`ять років. Термін закінчення контракту 27.01.2017 /а.с.124-125/.
В період з 03.11.2015 по 30.11.2016 ОСОБА_1 перебував на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату(далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Наказом військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковника ОСОБА_2 від 30.11.2016 №2583 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Наказом військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_3 від 01.12.2016 №154 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Першотравневого РВК.
Відповідно до довідки Донецького обласного військового комісаріату від 23.05.2017 року №Ф3/100/1 ОСОБА_1 в період з 01.01.2017 по 18.05.2017 перебував на грошовому забезпеченні в Донецькому ОВК/а.с.79/.
06 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» №1769-VІІ, відповідно до якого капітан ОСОБА_1 набув права на звільнення з лав Збройних Сил України за підпунктом «ї» п.1ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Капітан ОСОБА_1 рапорт про звільнення з лав ЗСУ або продовження дії контракту не подавав.
Рапорт на звільнення капітаном ОСОБА_1 надано після проведення службового розслідування.
Перебуваючи на грошовому забезпеченні позивача в період з 27.01.2017 по 16.05.2017 капітан ОСОБА_1 незаконно отримав грошове забезпечення у сумі 74628,38грн.
У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із даним позовом.
У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд дійшов висновку про відсутність для задоволення позовних вимог Донецького обласного військового комісаріату, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч.9 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
В пункті 4 Контракту, укладеного ОСОБА_1 з Міністерством оборони України визначено, що сторони зобов`язуються не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укласти новий контракт чи відмову в його укладенні із зазначенням причин, передбачених нормативно-правовими актами
Відповідно до п.2.12 Інструкції «Про організацію виконання Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170 не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту командування військової частини повинно попередити військовослужбовця про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби. У разі невиконання цієї вимоги командування військової частини не може відмовити військовослужбовцю в укладенні нового контракту про проходження військової служби. Військовослужбовець не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту повинен повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту. У цьому разі посадовою особою, визначеною в пункті 12.7 розділу ХІІ цієї Інструкції, з військовослужбовцем проводиться бесіда, про що оформлюється Аркуш бесіди.
Тобто, не подання ОСОБА_1 рапорту про звільнення породжував обов`язок позивача звільнити капітана ОСОБА_1 з лав ЗСУ без наявності рапорту.
Положеннями статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту та регулює відносини у цій галузі.
Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей, що визначено п.1 ч.1 ст.3 Закону № 2011.
Частиною 1 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Питання про незаконність отримання капітаном ОСОБА_1 грошового забезпечення виникло лише за наслідками внутрішнього фінансового аудиту проведеного Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Міністерства оборони України по фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 31.01.2015 по 10.05.2017 /а.с.190-192/.
З огляду на що суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 37314,19грн оскільки перебуваючи на службі в лавах Збройних Сил України у період з 27.01.2017 по 16.05.2017 він здійснював свої посадові обов`язки за що і отримував грошове забезпечення відповідно до наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відповідними документами наявними в матеріалах справи, а саме довідками про нарахування грошового забезпечення, табелями кількості днів безпосередньої участі в АТО /а.с.193-225/
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247, 255,295-297 п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення коштів у сумі 37314,19грн - відмовити.
Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 26 грудня 2017 року.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 28 грудня 2017 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Донецький окружний адміністративний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зеленов А.С.