Справа № 804/5857/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 р. Справа № 804/5857/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хосвоком» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хосвоком» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 залишено без змін.
В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.08.2017 року судом зазначено, що судам попередніх інстанцій не взято до уваги надані позивачем первинні документи на підтвердження отримання від контрагентів товару та послуг, а саме: договори, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти оренди машин та механізмів, виконаних робіт, виписки по рахункам та платіжні доручення, відповідно до яких здійснені розрахунки за поставлене обладнання та послуги. Доведенню у таких справах підлягають обставини щодо придбання платником податків товарів/послуг з метою використання у власній господарській діяльності, у зв'язку з чим необхідно встановлювати види господарської діяльності, що здійснювалися платником податків, мету здійснення господарських операцій тощо та надавати оцінку таким обставинам у їх сукупності. Встановлення обставин щодо наявності або відсутності вироку суду, яким би саме контрагентів позивача було визнано винними у фіктивному підприємництві, судами не здійснено.
Судами залишено поза увагою висновки, зазначені у акті перевірки щодо відсутності реєстрації податкових накладних контрагентами позивача - ТОВ «Лінк Груп», ТОВ «Фатрон» відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та відповідних обставин не перевірено.
Також безпідставно залишено поза увагою вказані у акті перевірки відомості про укладення податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого не досліджено питання чи врахована сума укладеного податкового компромісу в суму, на яку завищено податкове зобов'язання відповідачем за 2013 рік.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на зміст акта перевірки № 534/04-36-14-03/34824542 від 22.09.2016 р., зокрема вказав, що надані до перевірки акти оренди машин і механізмів не містять інформації, як переміщалося обладнання, що, у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання послуг у діяльності товариства; згідно договорів послуги по ремонту здійснювались на території замовників з внутрішнім контролем, для виконання робіт на території якої необхідна письмова згода та тимчасові перепустки які оформлялись на працівників ТОВ «Хосвоком», журнали реєстрації інструктажів з питань охорони праці та пожежної безпеки; осіб, які фактично здійснювали відвантаження та приймання товарно-матеріальних цінностей, навантажувальні, розвантажувальні роботи ідентифікувати неможливо.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 КАС України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до положень ч.6 зазначеної норми.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Хосвоком» зареєстроване виконавчим комітетом ОСОБА_1 народних депатутів 11.01.2007 року, на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Державній податковій інспекції Шевченківського району м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Основним видом економічної діяльності ТОВ «Хосвоком» за КВЕД є: будівництво житлових і нежитлових будівель.
У період з 29.08.2016 року по 15.09.2016 року, на підставі направлень від 03.02.2016 року №№2020, 2021, 2022, 3664, згідно із пунктом 20.1 статті 20, статтею 77, статтею 82, статтею 85 Податкового кодексу України, відповідно до наказів від 27.01.2016 року №77, від 11.02.2016 року №138, від 13.05.2016 року №490, від 26.08.2016 року №932, від 07.09.2016 року №987 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Хосвоком» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.
За результатами перевірки 22.09.2016 року складено акт №534/04-36-14-03/34824542, у висновку якого зазначено про встановлення наступних порушень:
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як зазначалось вище, в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення вимог податкового законодавства за період - 2013 рік.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Законупідставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Так, судом встановлено, що між ТОВ «Хосвоком» (орендар) та ТОВ «Лінк Груп» (орендодавець) укладено ряд договорів оренди обладнання №01/04-13 від 01.04.2013 року, №06/08-13 від 05.08.2013 року, №09/07-13 від 19.07.2013 року, №02/10-13 від 01.10.2013 року, №07/11-13 від 11.11.2013 року, №08/11-13 від 05.11.2013 року, №04/03-13 від 18.03.2013 року, №04/12-13 від 05.12.2013 року, №05/12-13 від 10.12.2013 року, №03/12-13 від 03.12.2013 року, №02/11-13 від 01.11.2013 року, №06/11-13 від 05.11.2013 року, №04/11-13 від 04.11.2013 року, №03/10-13 від 01.10.2013 року, №05/10-13 від 10.10.2013 року, №04/10-13 від 04.10.2013 року, №04/09-13 від 02.09.2013 року, №03/09-13 від 02.09.2013 року, №02/09-13 від 02.09.2013 року, №07/09-13 від 05.09.2013 року, №05/09-13 від 05.09.2013 року, №06/09-13 від 05.09.2013 року, №08/08-13 від 05.08.2013 року, №05/08-13 від 05.08.2013 року, №02/08-13 від 02.08.2013 року, №01/08-13 від 02.08.2013 року, №06/07-13 від 10.07.2013 року, №04/07-13 від 05.07.2013 року, №04/06-13 від 10.06.2013 року, №08/06-13 від 10.06.2013 року, №04/05-13 від 03.05.2013 року, №06/05-13 від 03.05.2013 року, №10/05-13 від 20.05.2013 року, №08/05-13 від 08.05.2013 року, №13/04-13 від 18.04.2013 року, №11/04-13 від 16.04.2013 року, №12/04-13 від 16.04.2013 року, №06/04-13 від 09.04.2013 року, №03/04-13 від 05.04.2013 року, №02/04-13 від 04.04.2013 року, №06/03-13 від 27.03.2013 року, №05/03-13 від 19.03.2013 року, №03/03-13 від 15.03.2013 року, №01/03-13 від 04.03.2013 року, згідно умов яких орендодавець зобов'язується надати обладнання для виконання робіт орендарю, а орендар зобов'язується прийняти та оплатити орендну плату за роботу обладнання, виконану в межах та на умовах цього договору. В пункті 1.2 договорів визначені роботи, на виконання яких надається обладнання. Відповідно пункту 2.1 договорів надання орендодавцем обладнання має відповідати погодженій проектно-кошторисній документації. На підставі пункту 3.1 договорів орендар на протязі 5-ти днів з моменту підписання даного договору надає орендодавцю документацію, матеріали, інструменти та необхідне обладнання, якщо це передбачено проектно-кошторисною документацією. Пунктом 3.2 договорів передбачено, що орендар зобов'язується забезпечити орендодавцю необхідні умови для роботи обладнання, які включають в себе: виділення енергоресурсів, механізмів, мостових кранів, працюючих в сумах визначених договірною ціною за статтею «зворотні суми» з ПДВ. Згідно пункту 3.4 договорів якість матеріалів, використаних орендодавцем, має відповідати технічній документації та Держастандарту, а також санітарним та екологічним нормам. Орендодавець відповідає за належну якість наданих їм матеріалів та обладнання. (т.3 а.с.159- т.4 а.с.243).
ТОВ «Лінк Груп», як орендодавець, у 2013 році надавало ТОВ «Хосвоком», як орендарю, послуги з оренди машин і механізмів для здійснення поточного ремонту механічного устаткування на загальну суму 8721796 грн., в тому числі ПДВ 1453633 грн., а саме, в оренду передавались та здійснювався ремонт наступного устаткування: машини зварювальні, установки для зварювання ручні дугові, лебідки електричні, агрегати наповнювально обпресувальні, апарати для газового зварювання, перфоратори, термопенали, машині шліфувальні, верстати трубообрізні, трубонарізні, трансформатори, компресори, молотки отбійні, про що складені наступні податкові накладні:
- від 22.03.2013 року №343 на суму 9911,90 грн., в тому числі ПДВ 1651,98 грн. (т.1 а.с.189);
- від 20.03.2013 року №337 на суму 7272,84 грн., в тому числі ПДВ 1212,14 грн. (т.1 а.с.195);
- від 20.03.2013 року №335 на суму 7372,85 грн., в тому числі ПДВ 1228,81 грн. (т.1 а.с.197);
- від 05.04.2013 року №333 на суму 3964,80 грн., в тому числі ПДВ 660,80 грн. (т.1 а.с.214);
- від 17.04.2013 року №339 на суму 2693,93 грн., в тому числі ПДВ 448,99 грн. (т.1 а.с.220);
- від 17.04.2013 року №340 на суму 1431 грн., в тому числі ПДВ 238,50 грн. (т.1 а.с.221);
- від 18.04.2013 року №343 на суму 9243,20 грн., в тому числі ПДВ 1540,53 грн. (т.1 а.с.224);
- від 18.04.2013 року №344 на суму 2221,61 грн., в тому числі ПДВ 370,27 грн. (т.1 а.с.225);
- від 18.04.2013 року №345 на суму 3456,83 грн., в тому числі ПДВ 576,14 грн. (т.1 а.с.226);
- від 18.04.2013 року №346 на суму 3069,23 грн., в тому числі ПДВ 511,54 грн. (т.1 а.с.227);
- від 19.04.2013 року №347 на суму 3759,16 грн., в тому числі ПДВ 626,53 грн. (т.1 а.с.228);
- від 19.04.2013 року №348 на суму 2792,76 грн., в тому числі ПДВ 465,46 грн. (т.1 а.с.229);
- від 19.04.2013 року №349 на суму 9198,95 грн., в тому числі ПДВ 1533,16 грн. (т.1 а.с.230);
- від 19.04.2013 року №351 на суму 9184,27 грн., в тому числі ПДВ 1530,71 грн. (т.1 а.с.232);
- від 19.04.2013 року №353 на суму 7047,46 грн., в тому числі ПДВ 1174,58 грн. (т.1 а.с.234);
- від 20.04.2013 року №361 на суму 8700,94 грн., в тому числі ПДВ 1450,16 грн. (т.1 а.с.242);
- від 21.05.2013 року №293 на суму 6864,24 грн., в тому числі ПДВ 1144,04 грн. (т.2 а.с.9);
- від 19.06.2013 року №216 на суму 7955,98 грн., в тому числі ПДВ 1326 грн. (т.2 а.с.21);
- від 19.06.2013 року №215 на суму 3993,73 грн., в тому числі ПДВ 665,62 грн. (т.2 а.с.22);
- від 19.06.2013 року №209 на суму 5303,62 грн., в тому числі ПДВ 883,94 грн. (т.2 а.с.28);
- від 04.09.2013 року №466 на суму 8704,80 грн., в тому числі ПДВ 1450,80 грн. (т.2 а.с.65);
- від 20.11.2013 року №212 на суму 2339,22 грн., в тому числі ПДВ 389,87 грн. (т.2 а.с.102);
- від 20.11.2013 року №213 на суму 3542,76 грн., в тому числі ПДВ 590,46 грн. (т.2 а.с.103);
- від 20.11.2013 року №214 на суму 8197,02 грн., в тому числі ПДВ 1366,17 грн. (т.2 а.с.107);
- від 20.11.2013 року №209 на суму 7261,80 грн., в тому числі ПДВ 1210,30 грн. (т.2 а.с.108);
- від 20.11.2013 року №205 на суму 8097,18 грн., в тому числі ПДВ 1349,53 грн. (т.2 а.с.114);
- від 18.12.2013 року №105 на суму 8069,10 грн., в тому числі ПДВ 1344,85 грн. (т.2 а.с.131);
- від 18.12.2013 року №108 на суму 2843,10 грн., в тому числі ПДВ 473,85 грн. (т.2 а.с.134);
- від 18.12.2013 року №111 на суму 4743,18 грн., в тому числі ПДВ 790,53 грн. (т.2 а.с.137);
Транспортування устаткування здійснювалось від вантажовідправника ТОВ «Лінк Груп» до вантажоодержувача ТОВ «Хосвоком» автопідприємством ФОП ОСОБА_2 з пункту навантаження - м. Дніпропетровськ, вул. Шинна,10, до пункту розвантаження - м.Нікополь, пр. Трубників, 56, що зазначено у товарно-транспортних накладних (т.2 а.с.148-158):
- від 04.03.2013 року №01/03-13, від 15.03.2013 року №02/03-13, від 18.03.2013 року №03/03-13, від 16.04.2013 року №03/04-13, від 18.04.2013 року №04/04-13, від 25.12.2013 року №01/12-13 автомобіль ДАФ, державний номер НОМЕР_1, причіп державний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_3
- від 19.03.2013 року №04/03-13, від 04.04.2013 року №01/04-13, від 05.04.2013 року №02/04-13, від 08.05.2013 року №05/01-13, від 10.07.2013 року №07/01-13, від 02.08.2013 року №08/01-13, від 02.09.2013 року №09/01-13, від 02.10.2013 року №10/01-13, від 05.11.2013 року №11/01-13, автомобіль ГАЗ «Газель» 3302, державний номер НОМЕР_3 водій ОСОБА_4
Машини, устаткування та виконанні ремонтні роботи передавались позивачу від ТОВ «Лінк Груп» згідно наступних актів оренди машин та механізмів, виконаних робіт за грудень 2013 року: №4275, №4276, №4277, №4279, №4280, №4281, №4282, №4283, №4271, №4274, №4284, №4273, №4285, №4272, за листопад 2013 року: №4032, №4033, №4034, №4035, №4036, №4037, №4042, №4043, №4038, №4039, №4041, №4040, №4024, №4023, №4044, №4045, №4029, №4030, №4027, №4028, №4025, №4031, №4022, №4046, №4026, за жовтень 2013 року: №3708, №3707, №3709, №3722, №3721, №3720, №3719, №3718, №3717, №3716, №3715, №3714, №3712, №3711, №3713, №3710, №3725, №3724, №3723, за вересень 2013 року: №3597, №3605, №3604, №3603, №3602, №3601, №3600, №3599, №3607, №3606, №3598, №3594, №3595, №3609, №3610, №3596, №3608, №3592, №3593, №3591, за серпень 2013 року: №2979, 2980, №2981, №2982, №2965, №2978, №2983, №2984, №2967, №2966, №2985, №2986, №2976, №2977, №2975, №2968, №2969, №2970, №2971, №2972, №2973, №2974, за липень 2013 року: №2615, №2614, №2316, №2612, №2610, №2609, №2608, №2607, №2606, №2605, №2604, №2616, №2602, №2603, №2601, №2617, за червень 2013 року: №2238, №2239, №2240, №2241, №2242, №2243, №2244, №2245, №2246, №2237, №2253, №2252, №2251, №2250, №2249, №2248, №2247, за травень 2013 року: №1932, №1930, №1931, №1937, №1936, №1935, №1934, №1933, №1922, №1923, №1939, №1938, №1925, №1924, №1926, №1927, №1929, №1928, за квітень 2013 року: №1506, №1504, №1505, №1500, №1501, №1502, №1503, №1496, №1497, №1498, №1499, №1491, №1490, №1514, №1513, №1512, №1511, №1510, №1509, №1507, №1508, №1519, №1518, №1517, №1516, №1515, №1492, №1494, №1520, №1493, №1495, №1489, за березень 2013 року: №1067, №1068, №1060, №1066, №1059, №1061, №1062, №1064, №1063, №1065, №1058, №1057, №1051, №1052, №1053, №1054, №1055, №1056, №1044, №1045, №1049, №1050, №1048, №1047, №1046, №1042, №1043, №1041 (т.2 а.с.159-т.3 а.с.135).
На підтвердження оренди обладнання суду, також, надані відомість позабалансового обліку орендованого обладнання за 2013 рік та список орендованого обладнання, підписані директором ТОВ «Хосвоком» (т.10 а.с.156-158).
Розрахунки за поставлене обладнання здійснені в повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Лінк Груп», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок по рахункам та платіжними дорученням (т.5 а.с.196-т. 6 а.с.11).
За поясненням позивача, вказане обладнання орендувалось ТОВ «Хосвоком» з метою здійснення ремонтних робіт на виробничих площах:
- ТОВ «ОСОБА_5 Тьюб» за договорами підряду №275 від 14.02.2013 року, №402 від 22.03.2013 року, №219 від 06.02.2013 року, №545 від 25.04.2012 року, №1158 від 14.12.2012 року, календарного плану та перечню робіт (т.4 а.с.244-т.5 а.с.41);
- ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн» за договорами підряду №04-4/836 від 15.10.2013 року, №05-4/793 від 30.09.2013 року, №05-4/727 від 10.09.2013 року, №05-4/706 від 29.08.2013 року, №04-4/1244 від 28.12.2012 року, №05-4/592 від 08.07.2013 року, №05-4/542 від 14.06.2013 року, №05-4/439 від 13.05.2013 року, №05-4/606 від 19.07.2013 року, №05-4/368 від 09.04.2013 року, №05-4/370 від 09.04.2013 року, №05-4/340 від 29.03.2013 року, №05-4/255 від 06.03.2013 року, №05-4/219 від 20.02.2013 року, №05-4/157 від 05.02.2013 року, №05-4/8 від 04.01.2013 року (т.5 а.с.42-136).
Також, на підтвердження до суду надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт, складені між ТОВ «Хосвоком» з одної сторони як генпідрядником та ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн», ТОВ «ОСОБА_5 Тьюб» як замовником з іншої сторони, за квітень 2013 року, за березень 2013 року, за травень 2013 року, за червень 2013 року, за липень 2013 року, за серпень 2013 року, за вересень 2013 року, за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за грудень 2013 року (т.6 а.с.31-т.10 а.с.155).
Також, в матеріалах справи містяться:
- акти приймання виконаних будівельних робіт із визначенням замовником ТОВ «ОСОБА_5 Тьюб», генпідрядником ТОВ «Хосвоком», приймально-здавальні акти за грудень 2013 року, листопад 2013 року, за жовтень 2013 року, за вересень 2013 року, за серпень 2013 року, за липень 2013 року, за червень 2013 року, за травень 2013 року, (т.11 а.с.177-т.13 а.с.214);
- акти приймання виконаних будівельних робіт із визначенням замовником ТОВ «Сентравіс Продакшн Юкрейн», генпідрядником ТОВ «Хосвоком», приймально-здавальні акти за грудень 2013 року, листопад 2013 року, за жовтень 2013 року, за вересень 2013 року, за серпень 2013 року, за липень 2013 року, за червень 2013 року, за травень 2013 року, (т.13 а.с.215-т.15 а.с.135).
Також, судом встановлено, що між ТОВ «Фатрон», як виконавцем, та ТОВ «Хосвоком», як замовником, укладено договір на перевезення вантажу автомобільним транспортом №2012/АТ від 20.12.2012 року, згідно умов якого автотранспортне підприємство зобов'язується приймати, а замовник - пред'являти до перевезення вантажі в об'ємах, вказаних в товарно-супровідних документах. Відповідно пункту 1.2 договору автотранспортне підприємство виконує для клієнта транспортно-експедиційні послуги. (т.3 а.с.136-138).
В рамках вказаного договору ТОВ «Фатрон» надавались послуги ТОВ «Хосвоком» з перевезення вантажу у 2013 році на загальну суму 1361680,98 грн., в тому числі ПДВ 226946,83 грн., за фактом чого складені наступні податкові накладні:
Виконуючи умови договору, ТОВ «Фатрон» здійснювало перевезення будматеріалів від вантажовідправника - ТОВ «Відар ТД» до замовника, вантажоодержувача - ТОВ «Хосвоком» автомобілем НОМЕР_4, водієм ОСОБА_6 від пункту навантаження - м. Дніпропетровськ, вул. 152-ї Дивізії, буд. 3, офіс 323, до пункту розвантаження - м. Нікополь, пр. Трубників, буд.56, згідно наступних товарно-транспортних накладних: №03/11 від 28.03.2013 року, №03/10 від 22.03.2013 року, №03/09 від 20.03.2013 року, №03/08 від 20.03.2013 року, №03/07 від 19.03.2013 року, №03/06 від 18.03.2013 року, №03/05 від 15.03.2013 року, №03/04 від 14.03.2013 року, №03/03 від 07.03.2013 року, №03/02 від 06.03.2013 року, №03/01 від 04.03.2013 року, №04/14 від 25.04.2013 року, №04/13 від 24.04.2013 року, №04/12 від 19.04.2013 року, №04/10 від 17.04.2013 року, №04/11 від 17.04.2013 року, №04/09 від 17.04.2013 року, №04/08 від 12.04.2013 року, №04/07 від 12.04.2013 року, №04/06 від 12.04.2013 року, №04/05 від 11.04.2013 року, №04/03 від 08.04.2013 року, №04/04 від 08.04.2013 року, №04/02 від 02.04.2013 року, №04/01 від 02.04.2013 року, №05/11 від 29.05.2013 року, №05/10 від 24.05.2013 року, №05/09 від 21.05.2013 року, №05/08 від 16.05.2013 року, №05/02 від 08.05.2013 року, №05/03 від 08.05.2013 року, №06/01 від 03.06.2013 року, №06/02 від 04.06.2013 року, №06/07 від 14.06.2013 року, №06/06 від 10.06.2013 року, №06/08 від 18.06.2013 року, №06/09 від 19.06.2013 року, №06/10 від 21.06.2013 року, №06/11 від 25.06.2013 року, №07/11 від 29.07.2013 року, №07/01 від 02.07.2013 року, №07/02 від 08.07.2013 року, №07/03 від 11.07.2013 року, №07/04 від 12.07.2013 року, №07/05 від 17.07.2013 року, №07/06 від 19.07.2013 року, №07/07 від 25.07.2013 року, №07/08 від 25.07.2013 року, №07/09 від 26.07.2013 року, №07/10 від 29.07.2013 року, №08/08 від 28.08.2013 року, №08/07 від 27.08.2013 року, №08/06 від 20.08.2013 року, №08/05 від 19.08.2013 року, №08/04 від 14.08.2013 року, №08/03 від 09.08.2013 року, №08/02 від 05.08.2013 року, №08/01 від 02.08.2013 року, №09/11 від 24.09.2013 року, №09/08 від 20.09.2013 року, №09/07 від 19.09.2013 року, №09/06 від 18.09.2013 року, №09/05 від 16.09.2013 року, №09/04 від 12.09.2013 року, №09/03 від 10.09.2013 року, №09/02 від 06.09.2013 року, №09/01 від 04.09.2013 року, №10/06 від 21.10.2013 року, №10/05 від 18.10.2013 року, №10/04 від 14.10.2013 року, №10/03 від 08.10.2013 року, №10/02 від 02.10.2013 року, №10/01 від 02.10.2013 року, №11/01 від 04.11.2013 року, №11/02 від 05.11.2013 року, №11/03 від 08.11.2013 року, №11/04 від 12.11.2013 року, №11/05 від 18.11.2013 року, №11/06 від 20.11.2013 року, №11/07 від 25.11.2013 року, №12/07 від 23.12.2013 року, №12/06 від 19.12.2013 року, №12/05 від 18.12.2013 року, №12/04 від 10.12.2013 року, №12/03 від 09.12.2013 року, №12/02 від 06.12.2013 року, №12/01 від 03.12.2013 року, №03/11 від 28.03.2013 року, №03/10 від 22.03.2013 року, №03/09 від 20.03.2013 року, №03/08 від 20.03.2013 року, №03/07 від 19.03.2013 року, №03/06 від 18.03.2013 року, №03/05 від 15.03.2013 року, №03/04 від 14.03.2013 року, №03/03 від 07.03.2013 року, №03/02 від 06.03.2013 року, №03/01 від 04.03.2013 року, №04/14 від 25.04.2013 року, №04/13 від 24.04.2013 року, №04/12 від 19.04.2013 року, №04/10 від 17.04.2013 року, №04/11 від 17.04.2013 року, №04/09 від 17.04.2013 року, №04/08 від 12.04.2013 року, №04/07 від 12.04.2013 року, №04/06 від 12.04.2013 року, №04/05 від 11.04.2013 року, №04/03 від 08.04.2013 року, №04/04 від 08.04.2013 року, №04/02 від 02.04.2013 року, №04/01 від 02.04.2013 року, №05/11 від 29.05.2013 року, №05/10 від 24.05.2013 року, №05/09 від 21.05.2013 року, №05/08 від 16.05.2013 року, №05/02 від 08.05.2013 року, №05/03 від 08.05.2013 року, №06/01 від 03.06.2013 року, №06/02 від 04.06.2013 року, №06/06 від 10.06.2013 року, №06/07 від 14.06.2013 року, №06/08 від 18.06.2013 року, №06/09 від 19.06.2013 року, №06/10 від 21.06.2013 року, №06/11 від 25.06.2013 року, №07/01 від 02.07.2013 року, №07/02 від 08.07.2013 року, №07/03 від 11.07.2013 року, №07/04 від 12.07.2013 року, №07/05 від 17.07.2013 року, №07/06 від 19.07.2013 року, №07/07 від 25.07.2013 року, №07/08 від 25.07.2013 року, №07/09 від 26.07.2013 року, №07/10 від 29.07.2013 року, №07/11 від 29.07.2013 року, №08/08 від 28.08.2013 року, №08/07 від 27.08.2013 року, №08/06 від 20.08.2013 року, №08/05 від 19.08.2013 року, №08/04 від 14.08.2013 року, №08/03 від 09.08.2013 року, №08/02 від 05.08.2013 року, №08/01 від 02.08.2013 року, №09/11 від 24.09.2013 року, №09/08 від 20.09.2013 року, №09/07 від 19.09.2013 року, №09/06 від 18.09.2013 року, №09/05 від 16.09.2013 року, №09/04 від 12.09.2013 року, №09/03 від 10.09.2013 року, №09/02 від 06.09.2013 року, №09/01 від 04.09.2013 року, №10/06 від 21.10.2013 року, №10/05 від 18.10.2013 року, №10/04 від 14.10.2013 року, №10/03 від 08.10.2013 року, №10/02 від 02.10.2013 року, №10/01 від 02.10.2013 року, №11/01 від 04.11.2013 року, №11/02 від 05.11.2013 року, №11/03 від 08.11.2013 року, №11/04 від 12.11.2013 року, №11/05 від 18.11.2013 року, №11/06 від 20.11.2013 року, №11/07 від 25.11.2013 року, №12/06 від 19.12.2013 року, №12/05 від 18.12.2013 року, №12/04 від 10.12.2013 року, №12/03 від 09.12.2013 року, №12/02 від 06.12.2013 року, №12/01 від 03.12.2013 року (т.10 а.с.159-т.11 а.с.106).
Представником позивача також надані товарно-транспортні накладні на перевезення будматеріалів, а саме: №05/01 від 03.05.2013 року, №05/04 від 15.05.2013 року, №05/05 від 15.05.2013 року, №05/06 від 15.05.2013 року, №05/07 від 15.05.2013 року, №06/03 від 06.06.2013 року, №06/04 від 07.06.2013 року, №06/05 від 07.06.2013 року, №09/10 від 23.09.2013 року, №09/09 від 23.09.2013 року, №12/09 від 25.12.2013 року, №12/08 від 24.12.2013 року, №05/01 від 03.05.2013 року, №05/04 від 15.05.2013 року, №05/05 від 15.05.2013 року, №05/06 від 15.05.2013 року, №05/07 від 15.05.2013 року, №06/03 від 06.06.2013 року, №06/04 від 07.06.2013 року, №06/05 від 07.06.2013 року, №09/10 від 23.09.2013 року, №09/09 від 23.09.2013 року, №12/09 від 25.12.2013 року, №12/08 від 24.12.2013 року, №12/07 від 23.12.2013 року.
Розрахунки за надані послуги здійснені в повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Фатрон», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (т.6 а.с.15-23).
Представником позивача надано таблицю, підписану директором ТОВ «Хосвоком», під назвою «Придбання послуг у ТОВ «Фатрон» та напрямок їх використання», з якої вбачається, що будматеріали, які перевозились ТОВ «Фатрон» (в таблиці в графі ТОВ «Фатрон» зазначено як постачальник) використані при виконанні робіт для ТОВ «ОСОБА_5 Тьюб» та ПрАТ «Сентравіс Продакшн» (т.11 а.с.126).
Розрахунки за надані послуги здійснені в повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Еліс Буд», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської виписки (т.11 а.с.125).
Судовим оглядом перелічених первинних документів, що виступили підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Податкові накладні, виписані вище наведеними контрагентами на адресу ТОВ «Хосвоком», надавалися позивачем при проведенні перевірки, відображені в акті перевірки та містять усі передбачені законом реквізити, тобто, відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, що є підставою для віднесення ТОВ «Хосвоком» сум ПДВ, сплачених у складі вартості товарів, отриманих від вищевказаних контрагентів-постачальників, до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду а також формування валових витрат позивача за господарськими відносинами з наведеними контрагентами.
Окрім того, судом встановлено, що видами господарської діяльності ТОВ «Еліс-Буд» було будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), електромонтажні роботи;
інші будівельно-монтажні роботи, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; ТОВ «Лінк Груп» - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний), надання інших допоміжних комерційних послуг; ТОВ «Фатрон» - вантажний залізничний транспорт, вантажний автомобільний транспорт, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення, що у повній мірі відповідає характеру та специфіці наданих послуг.
Сама по собі наявність зареєстрованого кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України, не може слугувати об'єктивними ознаками недобросовісності ТОВ «Хосвоком» та підтверджувати отримання ним необґрунтованої податкової вигоди.
До вказаних кримінальних проваджень, як вбачається з акта перевірки, позивач не має жодного відношення, оскільки відповідачем не наведено доводів та доказів тому, що ТОВ «Хосвоком» діяло без належної обачності та було обізнано про допущення його контрагентами певних порушень законодавства при створенні підприємства чи веденні господарської діяльності.
Таке кримінальне провадження вказує тільки на можливе ухилення від сплати податків відповідними службовими особами ТОВ «Лінк-Груп».
Тому, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит (зменшення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток), можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Також, в частині недоліків товарно-транспортних накладних суд зазначає, що Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу матеріальних цінностей.
Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 16.03.2013 року у справі К/800/9087/13 вказав, що недоліки оформлення товарно-транспортних накладних, за якими до позивача надходили товари є безпідставним, оскільки, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.
Отже, висновок щодо безтоварності операцій позивача з придбання товарів та послуг у ТОВ «Лінк Груп», ТОВ «Фатрон», ТОВ «Еліс-Буд» є безпідставними.
Також суд зазначає, що відсутність у ТОВ «Лінк Груп», ТОВ «Фатрон», ТОВ «Еліс-Буд» достатньої кількості трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності не є підставою для визнання господарської операції нереальною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому підприємство може залучати необхідні трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.
Невиконання обов'язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції.
При цьому, відсутність об'єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку.
У цьому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).
Отже, обставини фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагентів платника податків, а так само щодо невиконання ними своїх податкових обов'язків підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нереальність господарської операції або відсутність її економічного змісту.
Також, суд звертає увагу, що у пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Бізнес Суппорт Центр проти Болгарії» суд наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Суппорт Центр) це не мало б.
У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
У справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом», є передбачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.
З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.
А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту в порядку, визначеному податковим законодавством.
15.04.2015 року ТОВ «Хосвоком» було подано заяву про застосування податкового компромісу, за якою, зокрема відкориговано суму податкових зобовязань з податку на додану вартість по операціям з контагентами ТОВ «Астер Груп», ТОВ «Відар ТД», що підтверджено відповідними заявами про податковий компроміс та переліком операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації для застосування процедури досягнення податкового компромісу.
Також, контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що такі дії є «відмовою від сумнівного податкового кредиту». Оскільки висновки перевірки в частині нереальності господарських операцій та неправомірності формування позивачем податкового кредиту та валових витрат судом спростовано, доводи відповідача в частині визнання платником податку «сумнівного податкового кредиту» та застосування процедури податкового кредиту, як звільнення від юридичної відповідільності, судом відхиляються.
Отже, відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоди не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.
Також, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій та право позивача на формування податкового кредиту та валових витрат.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо порушення підпункту 14.2.202 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.4, пункту 201.6, пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Хосвоком» занижено податок на додану вартість всього на суму 1038138 грн.
Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_7