Справа № 225/6637/17
Суддя: Скиба М. М.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Панаслюк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012 року у справі № 2а-3454/11/0532 та ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від 02.10.2013 року справа № 6-а/260/55/2013. ОСОБА_1 зазначає, що вказаний виконавчий лист був предявлений до УПСЗН Ленінського району м. Донецька, але з початком АТО так і не був реалізований.

В судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити заяву.

Дослідивши надані заявником документи, суд вважає, що до вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа, необхідно відновити втрачене судове провадження в частині ухвал суду від 30.05.2012 року та 02.10.2013 року з наступних підстав.

Загальновідомим є той факт, що будівля Ленінського районного суду м. Донецька на теперішній час знаходиться на території тимчасово не підконтрольній українській владі, що дає підстави вважати втраченим судове провадження № 2а-3454/11/0532 та № 6-а/260/55/2013за заявою ОСОБА_1 про заміну способу виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 384 КАС України, відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ст. 385 КАС України, втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду

Відповідно до ст. 275 КАС України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції..

Відповідно до статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14, розгляд справ підсудних Ленінському районному суду м. Донецька здійснюється Дзержинським міським судом Донецької області, тому вирішення питання про відновлення втраченого провадження підсудна даному суду.

Заявником надані копії постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012 року справа № 2а-3454/11/0532, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету ОСОБА_1 згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум. Також подана ухвала Ленінського районного суду м. Донецька від 02.10.2013 року, якою визнано належним спосіб виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року по справі № 2-а/0532/3454/11 за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Ленінського районного суду м. Донецька про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету за 2011 рік згідно ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 3360(три тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 390 КАС України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На думку суду, надані заявником документи є належними та достатнім доказом для відновлення втраченого судового провадження в частині постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012 року у справі № 2а-3454/11/0532 та ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від 02.10.2013 року справа № 6-а/260/55/2013

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 384-390 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відновити постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року у справі № 2а-3454/11/0532 наступного змісту :

«Головуючий у 1 інстанції - Хмельницька Л.І.

Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2012 року справа №2а-3454/11/0532

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Донецька від 26 вересня 2011 року у справі № 2а-3454/11/0532 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня у 2011 році, стягнення зазначеної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач 21.07.2011 року звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради про нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум у 2011 році.

Постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 26 вересня 2011 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Конституції України та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, позивач має статус учасника війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджено посвідченням серії АА № 212650 (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу у квітні 2011 року виплачена щорічна разова грошова допомога до Дня Перемоги, яка повинна бути виплачена до 5 травня, у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 року № 341 в сумі 460,00 грн.

Відповідно до підпункту першого пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань"» встановлено, що виплата у 2011 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та "Про жертви нацистських переслідувань (далі разова грошова допомога), здійснюється у таких розмірах: ветеранам війни із числа осіб, які брали участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни і війни з Японією, особам, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав ОСОБА_3 і ОСОБА_4лоту під час військових призовів 1941-1945 років, жертвам нацистських переслідувань, учасникам війни, а також членам сімей загиблих у період Великої Вітчизняної війни і війни з Японією та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни і війни з Японією:

інвалідам війни I групи - 1000 гривень; інвалідам війни II групи - 900 гривень; інвалідам війни III групи - 800 гривень; колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам I групи - 1000 гривень; інвалідам II групи - 900 гривень; інвалідам III групи - 800 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 630 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 1000 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни і війни з Японією, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій в період Великої Вітчизняної війни і війни з Японією, учасників Великої Вітчизняної війни і війни з Японією та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, які не одружилися вдруге, - 320 гривень; учасникам війни, нагородженим орденами та медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни та з Японією, учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 120 гривень

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ;позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року (надалі Закон № 1058-IV), мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суми прожиткового мінімуму на 2011 рік встановлено Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 р. № 1646-VI, а також Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2011 р. № 2857-VI, який застосовується з 1 січня 2011 року.

Тобто, відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивач повинний був отримати допомогу в розмірі 3820 грн. (764,0 грн. Х 5).

До частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту вносилися зміни у 2007 та у 2008 роках.

Але положеннями Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким на 2007 рік зупинено дію частини пятої ст. ст. 12, 13, 14, 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 р.

Також, зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в ч. 5 ст. 12 Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту про виплату разової грошової допомоги у розмірі визначеним Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Інших змін до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на день розгляду справи судом протягом 2008-2011 років не вносилося.

Статтею 2 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод»

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частини 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанова Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань"», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Посилання відповідача на ту обставину, що виплата вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого державним бюджетом на 2011 рік та Постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 р. є безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі підставою для звуження змісту існуючого у позивача права на отримання грошової допомоги і не є підставою для звільнення відповідача від виплати допомоги у передбаченому законом розмірі. Крім того, законодавець не наділяв Кабінет Міністрів України в 2011 році повноваженнями щодо визначення розміру виплат на виконання Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту

З огляду на наведене, колегія суддів вважає невірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 199, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 2а-3454/11/0532- задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Донецька від 26 вересня 2011 року у справі № 2а-3454/11/0532 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня у 2011 році, стягнення зазначеної допомоги - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради про нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2011 році в заниженому розмірі неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету ОСОБА_1 згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції, постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Міронова Г.М.

Судді Юрко І.В. Блохін А.А.»

Відновити ухвалу Ленінського районного суду м. Донецька від 02.10.2013 року наступного змісту :

«Провадження по справі № 6-а/260/55/2013

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2013 р. Ленінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Хмельницької Л.І.

при секретарі: Богоявленської А.С.

за участю заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька заяву ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про заміну способу та порядку виконання судового рішення, зазначивши в обґрунтування заяви, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року була скасована постанова Ленінського районного суду м. Донецька від 26.09.2011 року по справі за його позовом до УПСЗН Ленінського районного суду м. Донецька про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року, стягнення зазначеної допомоги. Його позовні вимоги задоволені частково, визнані дії відповідача щодо нарахування йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року в заниженому розмірі неправомірними та відповідача зобов*язано здійснити йому нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету за 2011 рік згідно ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду набуло законної чинності, та йому був виданий виконавчий лист в якому була викладена наступним чином резолютивна частина постанови суду: «Зобов*язати Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку Ради здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету ОСОБА_1 згідно ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум».

Відповідачем йому було зроблено перерахунок та сума зазначеної виплати нарахована у розмірі 3360 грн.00 коп. Управлінням Державної казначейської служби України йому було повернути виконавчий лист без виконання, оскільки зазначена в ньому резолютивна частина рішення не відповідає п. 3 постанови Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845, відповідно до якого органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів боржників. У відповідності до ст.. 263 КАС України просив змінити спосіб та порядок виконання судового рішення по справі за його позовом до УПСЗН Ленінської районної у м. Донецьку Ради шляхом стягнення з відповідача на його користь щорічну разову допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету згідно ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум, а саме в сумі 3360 грн.00 коп.

В судовому засіданні заявник підтримав завалені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи- Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в см. ОСОБА_5 до судового засідання не з*явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року була скасована постанова Ленінського районного суду м. Донецька від 26.09.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Ленінського районного суду м. Донецька про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року, стягнення зазначеної допомоги. Позовні вимоги задоволені частково, визнані дії відповідача щодо нарахування заявнику щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року в заниженому розмірі неправомірними та відповідача зобов*язано здійснити йому нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету за 2011 рік згідно ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

На підставі постанови суду був виданий виконавчий лист, та проведений перерахунок, що підтверджується розпорядженням 900456 від 01.08.2012 року Ленінським УПСЗН м. Донецька. Нарахована до виплати сума склала 3360,00 грн. Управлінням Державної казначейської служби України заявнику було повернуто виконавчий лист без виконання, оскільки зазначена в ньому резолютивна частина рішення не відповідає п. 3 постанови Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845, відповідно до якого органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів боржників.

У відповідності до ч. 1 ст. 263 КАСУ за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист із поданням, а особа, яка бере участь у справі та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зазначена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. При цьому, суд вважає, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання. Зазначена обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. Зміна способу та порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат. При цьому, така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобовязальної частини рішення про нарахування соціальних виплат.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року, який набрав чинності 01.01.2013 року, держава гарантує виконання рішення суду виключно про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган. З огляду на те, що виконання постанови суду за позовом ОСОБА_1 носить зобов*язальний характер, у виконавчому документі не зазначена сума коштів, яка підлягає безспірному списанню з рахунків боржника, виконання постанови суду є неможливим.

Виходячи з положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та приписів Порядку, затвердженого на виконання цього закону постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, органи Казначейства на теперішній час не мають повноважень для зобовязання іншого органу вчинити певні дії та можливості прийняти до виконання виконавчий документ без зазначення не тільки суми коштів, а також порядку його стягнення, оскільки вони не наділені повноваженнями робити їх перерахунок.

Кінцевим результатом виконання судового рішення по цій справі є виплата позивачеві коштів державним органом, що підпадає під компетенцію Державної казначейської служби України, тобто стягнення відповідних сум за рішенням суду.

З огляду на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання постанови суду є неможливим без зміни способу її виконання, а шляхом стягнення суми.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.. 263 КАСУ, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року по справі № 2-а/0532/3454/11 за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Ленінського районного суду м. Донецька про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року.

Визнати належним спосіб виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року по справі № 2-а/0532/3454/11 за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Ленінського районного суду м. Донецька про нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за рахунок коштів державного бюджету за 2011 рік згідно ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 3360(три тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції у пятиденний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні, або згідно з частиною 3 ст. 160 КАСУ, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

.

Суддя: Л.І.Хмельницька».

Після набрання ухвали законної сили, видати дублікат виконавчого листа на підставі відновленої ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від 02.10.2013 року у справі № 6-а/260/55/2013.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :