Справа № 308/11582/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря Єфремової М.Й., Терпай С.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за заявою громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2016 року за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезазначеною заявою, в якій просить: скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2016 року за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України. Та прийняти ноае рішення по даній справі, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги мотивує, зокрема тим, що у листопаді 2016 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 листопада 2016 року, яка набрала законної сили, позов задоволено. Примусово видворено громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України. Затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 прийняв водне хрещення у Місцевій релігійній організації Біблійний центр християн віри євангельської «Слово життя» 28 січня 2012 року. Таким чином, змінив свою релігію мусульманство, на християнство.

В той же час зазначено, що в ОСОБА_2 ОСОБА_3 християни систематично піддаються цькуванню, переслідуванню, а отже, у випадку видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 йому загрожуватиме небезпека. Оскільки дана обставина не була відомою для суду при розгляді справи, а громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 не усвідомлював, що його віросповідання матиме юридичне значення в контексті даної справи, просять визнати таку обставину новивиявленою.

У судове засідання заявник не зявився, про час і місце розгляду був належним чином повідомлений.

Адвокат заявника в судове засідання після оголошення перерви за її клопотанням для подання заяви та документів, яких не надала, не зявилася. Разом з тим, на адресу суду надіслала повідомлення про те, що, наразі, договір про надання правової допомоги з заявником розірвано, а тому вона не уповноважена на представництво інтересів останнього.

Згідно з ч. 2 ст. 368 КАС України, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на вищенаведене, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, у листопаді 2016 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4. В обґрунтування позову зазначено, що 04 листопада 2016 року відповідача затримано прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Новоселиця» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку ОСОБА_3 поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. На момент затримання відповідача, останній не мав документів, що посвідчують особу і на території України перебував незаконно. Посилаючись на те, що такими діями ОСОБА_4 грубо та свідомо порушив вимоги статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та статтю 9 Закону України «Про державний кордон України», родичів на території України не має, як і документів та коштів для виїзду із країни, працевлаштуватись на території України також не має змоги, позивач просив суд задовольнити позов. Відповідач, через перекладача, заперечував проти позову. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 листопада 2016 року, яка набрала законної сили, позов задоволено. Примусово видворено громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України. Затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали справи містять свідоцтво про хрещення, яким підтверджується, що позивач прийняв водне хрещення у Місцевій релігійній організації Біблійний центр християн віри євангельської «Слово життя» 28 січня 2012 року.

Як випливає з поданої заяви, на день винесення постанови, уже прийняв хрещення, тобто змінив віросповідання. Водночас, в ОСОБА_2 ОСОБА_3 християни систематично піддаються цькуванню, переслідуванню, а отже, у випадку видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 йому загрожуватиме небезпека. Суд, при винесенні постанови, дану обставину не дослідив.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Виходячи з наведеної норми, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України є обов'язкове існування двох обставин:

1) це істотні для справи обставини, що не були встановлені судом;

2) такі істотні для справи обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Перегляд справи у звязку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обовязків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Враховуючи те, що заявник громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 з 2012 року сповідує християнство, станом на час розгляду справи 2016 рік така обставина була йому відома. Відтак, така обставина не є нововиявленою у розумінні положень КАС України.

Доводи заявника щодо реальних загроз через віросповідання не мають правового значення при вирішенні даної справи, оскільки перелічені у заяві і додані до неї приклади переслідувань стосуються інших осіб, які не мають жодного відношення до ОСОБА_4, а документів, які б підтверджували факт його переслідування або перебування його у будь-яких політичних, релігійних чи громадських організаціях в ОСОБА_2 ОСОБА_3 заявником не надано.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2016 року за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України задоволенню не підлягає у звязку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 293, 295, 297, 361, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2016 року за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5