Справа № 751/6776/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/6776/17 Прізвище судді першої інстанції: Філатова Л.Б.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 229 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати одноразової грошової допомоги згідно із поданою ним заявою.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Визнано бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо неприйняття у встановлені законодавством строки рішення про нарахування та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності протиправною. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 як інваліду ІІІ групи, яка встановлена у зв'язку із травмою яка пов'язана з виконанням службових обов'язків, та прийняти рішення, передбачене Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4. В задоволенні решти вимог адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини. Що мають значення для справи, прийшов до помилкових висновків тв порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що за змістом довідки Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівської області № 227 від 15.06.2016 року позивач з 14.02.2003 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а в подальшому з 07.11.2015 року - Національній поліції України (а.с.7).

З 17.05.2016 року позивача звільнено зі служби з посади оперуповноваженого відділу швидкого реагування ГУНП в Чернігівській області, зі спеціальним званням лейтенант поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» (наказ № 83 о/с від 12.05.2016 року) (а.с. 6).

З 16 травня 2017 року ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності - травма пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с. 8).

За змістом довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках вбачається, що у позивача ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 25 %, 30%.

Позивач неодноразово звертався до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, яка йому була встановлена внаслідок травми отриманої при виконанні службових обов'язків, у період проходження служби в міліції, в порядку, визначеному наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4.

Листом від 06.06.2017 року № Б-214/124/05/20-2017 ГУНП в Чернігівській області повідомило позивача, що заява розглянута працівниками УКЗ ГУНП в Чернігівській області, але рішення по ній прийнято не було (а.с. 9).

Листом від 12.09.2017 року № 21/Б-258 ГУНП в Чернігівській області позивачу роз'яснено, що одноразова грошова допомога у зв'язку з установленням інвалідності буде призначена відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із визначенням ОСОБА_2 25% втрати працездатності після внесення змін, та набрання ними чинності, до наказу МВС України від 11.01.2016 року № 4 (а.с. 11-12).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п. 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850.

Відповідно до п. 7-9 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

На даний час порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Поряд з цим, на виконання вимог ст. ст. 97-101 Законом України «Про Національну поліцію» наказом МВС України від 11.01.2016 року затверджено Порядок № 4, яким визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (п. 1 Порядку № 4).

Згідно пп. 4 п. 5 розділу І Порядку № 4 зі змінами, внесеними наказом МВС України 12.09.2016 року № 916, визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Згідно п. 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Таким чином, приписами Порядку № 850 та Порядку № 4, визначено, що для отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності заява про її отримання має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, тобто з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію». Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 83 о/с від 12.05.2016 року ОСОБА_2 звільнено зі служби в Національній поліції - останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, що свідчить про дотримання позивачем порядку звернення із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення/відмову в призначення допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє, зокрема, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку № 4 передбачено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги є видача керівником територіального органу Національної поліції наказу про виплату такої допомоги, в іншому ж випадку особа письмово повідомляється про відмову у такій виплаті із зазначенням мотивів такої відмови.

Зі змісту листів відповідача від 06.06.2017 року № Б-214/124/05/20-2017 від 12.09.2017 року № 21/Б-258 вбачається, що заява позивача щодо вирішення питання про надання йому одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, фінансовим підрозділом відповідний висновок не готувався, рішення з питання призначення одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося, відтак, при розгляді цієї заяви відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача, а тому адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача скласти висновок та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Аміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом.

Частиною 2 ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність прийняття в цій частині нового рішення про зобов'язання відповідача з дотриманням процедури розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення, при цьому колегія суддів враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.03.2014 року (справа №21-11а14), в якій зазначено, що, оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен був зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання бездіяльності відповідача щодо неприйняття у встановлені законодавством строки рішення про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності протиправною; зобов'язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати зазначеної допомоги та прийняти відповідне рішення відповідно до умов передбачених Порядком № 4 від 11 січня 2016 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст складено 27.12.2017 року.