Справа № 804/6245/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 804/6245/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника відповідача ОСОБА_3І ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач) в якому просив:
- скасувати наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 04.09.2017 року № 280 о/с про звільнення ОСОБА_3І, капітана поліції, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, повязаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них УКР ГУ НП Дніпропетровської області;
- поновити ОСОБА_3, на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, повязаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них УКР ГУ НП Дніпропетровської області;
- стягнути з ГУ НП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу на час прийняття рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідачів в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що є наслідком звільнення з органів поліції є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України та порушують права та інтереси позивача, оскільки факт порушення кримінальної справи про доведеність вини позивача.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на письмові заперечення, які містяться в матеріалах справи та зазначив про правомірність наказу про звільнення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з 07 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції.
Так, наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с По особовому складу відповідно до пунктів 9 та 12 ХІ Закону України Про Національну поліцію, ОСОБА_3, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання капітана поліції в порядку переатестування на посаду оперуповноваженого Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції.
04 вересня 2017 року ГУ НП в Дніпропетровській області було винесено наказ № 280 о/с По особовому складу про звільнення капітана поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, повязаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них УКР ГУ НП Дніпропетровської області, зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підставою для видання вказаного наказу слугував наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 21.08.2017 року № 3500, яким ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно висновку про проведення службового розслідування.
З наявної у матеріалах справи копії висновку службового розслідування вбачається, що у ході його проведення було виявлено грубе порушення ОСОБА_3 вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року, присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у вимаганні та отриманні від громадянки ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США за повернення раніше викраденого у неї автомобіля «Фольксваген Поло», д.н. НОМЕР_1, та притягнення зловмисника до відповідальності.
Вважаючи вищевказаний наказ ГУ НП в Дніпропетровські області про звільнення зі служби в поліції протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Відповідно до п. 4 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з посади.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
З аналізу вказаних норм суд зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.
Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту - службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Згідно п.1 ч.1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зобовязаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Отже, з урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 року у справі № 21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.
Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
При цьому, як встановлено в судовому засіданні, підставою для проведення службового розслідування відносно позивача було саме порушене кримінальне провадження.
Таким чином, висновки комісії щодо можливого порушення службової дисципліни з боку капітана поліції ОСОБА_3, а саме вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", суд вважає передчасними, зважаючи на приписи ч.1 ст. 62 Конституції України.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу застосовано за відсутності правових підстав, без урахування усіх обставин у справі та дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. При цьому під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Як встановлено, наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 280 о/с від 04.09.2017 року про звільнення ОСОБА_3 виданий на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 3500 від 21.08.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким на оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, повязаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них УКР ГУ НП Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Тобто, наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 3500 від 21.08.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" фактично реалізований виданням наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 280 о/с від 04.09.2017 про звільнення ОСОБА_3
Отже, враховуючи те, що факт можливого вимагання позивачем неправомірної вигоди не доведений та відсутні правові підстави для його звільнення, у відповідності до положень ст. 11 КАС України, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 3500 від 21.08.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким на оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, повязаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них УКР ГУ НП Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Протиправність оскаржуваних наказів вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді капітана поліції, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, повязаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них УКР ГУ НП Дніпропетровської області з 05 вересня 2017 року.
ОСОБА_6 адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Враховуючи, що Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання поновлення на службі, суд вбачає наявними підстави застосування в даному випадку норм Кодексу законів про працю України.
Згідно частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Суд при розрахунку суми заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача застосовує положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 (далі - Порядок № 260).
Так, відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку № 260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Встановлено, що позивача було звільнено зі служби 04.09.2017 року. Отже, період з 05.09.2017 року по 12.12.2017 року це час вимушеного прогулу. Сума середнього заробітку, який належить стягнути з відповідача складає 13 918,10 грн., з розрахунку середньоденного грошового забезпечення 198,83 гривень, згідно довідки № 1642 від 23.10.2017 року ГУНП в Дніпропетровській області, що міститься в матеріалах справи (вересень 2017 року 3 777,77 грн. (19 днів х 198,83 грн.), жовтень 2017 року 4 175,43 грн. (21 день х 198,83 грн.), листопад 2017 року 4 374,26 грн. (22 дні х 198,83 грн.), грудень 2017 року 1 590,64 грн. (8 день х 198,83 грн.).
Відповідно до приписів пунктів 2, 3 ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 11, 160-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 21 серпня 2017 року № 3500 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 04 вересня 2017 року № 280 о/с про звільнення ОСОБА_3 капітана поліції оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, пов'язаними з діяльністю радикальних молодіжних угрупувань, і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них управління карного розшуку ГУНП.
Поновити ОСОБА_3 на посаді капітана поліції оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, пов'язаними з діяльністю радикальних молодіжних угрупувань, і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них управління карного розшуку ГУНП, з 05 вересня 2017 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.09.2017 року по 12.12.2017 року в розмірі 13 918, 10 гривень (тринадцять тисяч дев'ятсот вісімнадцять грн. 10 коп.).
Постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді капітана поліції оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинними проявами, пов'язаними з діяльністю радикальних молодіжних угрупувань, і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них управління карного розшуку ГУНП та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1