Справа № 389/2471/17
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.12.2017 Провадження №2-а/389/151/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

при секретарі Чмир М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знамянка Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову від 02.10.2017 №383-ДК/0130По/08/01/-17, винесену старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідачем 26.09.2017 стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення №383-ДК/0131П/07/01/-17, згідно з яким, за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства України на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області встановлено, що він використовує земельну ділянку площею 29,8729 га з кадастровим номером 0:02:000:9131, земельна ділянка оброблена, наявні залишки сільськогосподарської культури (соя); категорія земель землі сільськогосподарського призначення; склад угідь пасовища; цільове призначення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, що є порушенням вимог ч.1 ст.116, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, ч.16 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», відповідальність за вчинене правопорушення передбачена п.«б» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, ст.ст.53-1, 55 КУпАП. На підставі зазначеного протоколу 02.10.2017 відповідачем винесено постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що інспектором під час винесення постанови не зясовані обставини справи, а саме, наявності самого факту самовільного використання земельної ділянки, його вини в скоєнні даного правопорушення, розміру шкоди, яка нібито заподіяна, а також не з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Як вбачається з п.7 методики «Визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 №1619. Однак, інспектором всупереч п.5 вказаного Порядку, не залучено територіальний орган Держгеокадастру для здійснення на платній основі визначення меж земельної ділянки, яку він нібито самовільно використовує, внаслідок чого обраховано площу земельної ділянки з використанням незаконно виданої Цибулівською сільською радою Знамянського району Кіровоградської області довідки. В матеріалах справи відсутні матеріали обстеження земельної ділянки, проведених відповідно до вищевказаного порядку виконання земельно-кадастрових робіт. Натомість інспектором в акті обстеження зазначено, що обміри земельної ділянки не проводились у зв'язку з тим, що земельна ділянка сформована. На час перевірки межові знаки відсутні, що унеможливлює визначення точних меж і площі земельної ділянки, яка нібито ним самочинно оброблена. Внаслідок чого, інспектором визначено площу земельної ділянки, яку він нібито обробив, всупереч положень вищевказаних Методики та Порядку. Крім того, в основу всієї доказової бази взята довідка Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 26.09.2017 №257, яка в свою чергу видана з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до п.є ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Визначальною є поняття на території сіл, а враховуючи той факт, що об'єктом перевірки є земельна ділянка за межами населеного пункту, тобто обстежена ділянка, яка перебуває у державній власності, а не в комунальній. З огляду на викладене, Цибулівська сільська рада Знамянського району Кіровоградської області не мала права надавати будь-які довідки про те, ким саме скоєно правопорушення, оскільки це віднесено виключно до повноважень Національної поліції та відносно площі земельної ділянки, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.1 та ч.1 ст.6 Закону України «Про державний земельний кадастр», Цибулівська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області не є розпорядником відомостей Державного земельного кадастру, а тому не мала повноважень надавати довідки, які містять відомості про земельні ділянки, оскільки ці дії віднесені виключно до компетенції органів Держгеокадастру України. Крім того, сільська рада не вправі встановлювати коло осіб, які, на їхню думку, могли скоїти правопорушення, оскільки ці дії віднесені до повноважень поліції, а тому інспектор не мала права використовувати незаконно надану довідку Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Крім того, якби навіть було доведено, що використання земельної ділянки здійснене ним, то його не можна рахувати як самовільне використання земельної ділянки, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ним 15.06.2016 подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому в оренду строком на 7 років земельної ділянки орієнтовною площею 30,00 га із земель резервного фонду Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. За результатами розгляду його заяви, 15.08.2016 наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-7832/14-16-СГ, йому надано вказаний дозвіл. На виконання даного наказу, 13.09.2016 між ним та ФОП ОСОБА_3 (сертифікованим інженером - землевпорядником) укладено договір на розробку проекту землеустрою. Даний проект погоджений в.о. начальника управління Держгеокадастру у Знам'янському районі 03.10.2016, а 04.11.2016 земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Він чотири рази звертався з заявами про затвердження проекту землеустрою, однак чотири рази отримував відмови у затвердженні проекту землеустрою від 03.02.2017, від 13.03.2017, від 24.04.2017 та від 28.07.2017. Вказані дії свідчать про вчинення ним ряду правочинів, спрямованих на набуття прав на землю, а тому, якби він вчиняв дії, повязані з обробітком цієї ділянки, то дані дії не можна було б рахувати самовільним використанням земельної ділянки, а можна кваліфікувати як використання земельної ділянки без належним чином оформлених документів. Таким чином, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ні умисної ні необережної форми вини в його діях не було, докази, спрямовані на встановлення об'єктивної істини та вини у вчиненні правопорушення відсутні, а довідка Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 26.09.2017 №257 надана з перевищенням повноважень, а тому не мала бути врахована інспектором при винесенні постанови. Крім того, площа земельної ділянки, яка нібито самовільно оброблена, визначена без дотримання встановленого порядку, а тому при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором не встановлено всіх обставин справи. Викладені обставини змусили його звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючи на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що вона діяла відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих їй повноважень, а постанова нею прийнята обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та подав суду письмове заперечення, в якому вказав, що хибними є висновки позивача про те, що інспектором під час винесення постанови не з'ясовані обставини справи. Згідно з ч.4 ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються зокрема шляхом проведення перевірок. Положеннями статті 10 вказаного закону визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема прямо передбачені права стосовно обстеження земельних ділянок, складання матеріалів перевірки (приписи, акти тощо) та передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Відповідачем 26.09.2017 в присутності спеціаліста-землевпорядника Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області ОСОБА_4 здійснено обстеження земельної ділянки загальною площею 29,8729 га, кадастровий номер :02:000:9131, що знаходиться за межами населеного пункту с.Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області. Згідно з довідкою Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 26.09.2017 №257, земельна ділянка загальною площею 29,8729 га використовується ОСОБА_5, а саме засівалась соєю, яка на час обстеження скошена. За використання даної земельної ділянки кошти від ОСОБА_1 на рахунок сільської ради не надходили. За результатом проведення перевірки зазначені факти відповідно до абзацу четвертого статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» викладено в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.09.2017 №383-ДК/330/АП/09/01/-17, з яким ОСОБА_1 ознайомлений та копію якого отримав за особистим підписом. Вищевказане підтверджує, що інспектор під час винесення постанови від 02.10.2017 №383-ДК/0130По/08/01/-17 всебічно і обєктивно дослідив всі обставини справи. Реалізація викладених прав та обов'язків законодавчо закріплено за Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр), що в свою чергу підтверджується наступним. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», зокрема пункт 4 положення було доповнено підпунктом 25-1. Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) зокрема за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності. Зазначене свідчить, що забезпечення та реалізація державного контролю, зокрема шляхом проведення перевірок, є прямим обов'язком Держгеокадастру, який визначений законодавством. При цьому, алгоритм дій інспектора, який здійснює перевірку, і безпосередньо форми процесуальних документів, які обов'язково мають бути складені в рамках перевірки, також встановлені і офіційно затверджені зокрема Наказами Держгеокадастру. Відповідно до пункту 7 Положення, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Згідно з пунктом 4 положення «Про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області», затвердженого Наказом Держгеокадастру від 17.11.2017 №308 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру», Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі: дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Відповідно до положення про «Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області» від 13.01.2017 №11, управління з контролю за використанням та охороною земель є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, юрисдикція якого поширюється на територію Кіровоградської області. Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що управління відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності. Тож, представник третьої особи вважає, що Головне управління є повноважним органом, що здійснює перевірку дотримання вимог земельного законодавства, а будь-які посилання позивача на протиправність дій інспектора, виконання яких на нього прямо покладено нормами чинного законодавства та Наказом Головного управління, є абсолютно недоцільними. Оскарження нормативно-правових актів або їх окремих положень, зокрема стосовно наданих посадовим особам повноважень, не є предметом розгляду даної судової справи. З приводу необґрунтованості доводів позивача щодо необхідності визначення меж земельної ділянки в запереченні зазначено наступне. Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 04.11.2016, земельна ділянка загальною площею 29,8729 га сформована та має кадастровий номер :02:000:9131. В акті обстеження земельної ділянки, акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки, протоколі про адміністративне правопорушення міститься кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9131, за яким можна чітко ідентифікувати земельну ділянку, встановити площу земельної ділянки та встановити місце розташування земельної ділянки. Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища віднесено здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Згідно з частиною 1 абзацу 4 статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення, доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, Цибулівська сільська рада Знамянського району Кіровоградської області на виконання частини 1 абзацу 4 статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», правомірно надала інспектору довідку від 26.06.2017 №257 та має повноваження встановлювати особу порушника. Крім того, зазначена довідка не встановлює факт правопорушення, вона містить зміст інформаційного характеру. Недоцільним є посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 №1619, оскільки вона втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №109. Відповідач же діяв виключно на підставі нормативно-правових актів, що є чинним та не скасованими. Водночас обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність в особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, відсутність таких документів на час прийняття оскаржуваної постанови, свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. Право оренди в позивача не виникло, оскільки Головним управлінням не приймалося рішення про передачу йому в користування земельної ділянки. Позивачем не доведено наявність в нього будь-яких правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Матеріали позовної заяви також підтверджують факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та жодним чином не спростовують зміст оскаржуваної постанови. У даному випадку дії позивача завдають шкоди суспільним відносинам у сфері володіння та користування земельною ділянкою, що знаходиться в державній власності, на право користування якою в позивача відсутні будь-які правові підстави. Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати якби його право не було порушено. Отже, у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК і Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284. З урахуванням заперечення, представник третьої просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.09.2017 №383-ДК, старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2 проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства України на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в присутності в.о. спеціаліста-землевпорядника Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області ОСОБА_4 За результатами даної перевірки 26.09.2017 складено акт №383-ДК/330/АП/09/01/-17, згідно з яким, виявлено факт використання ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9131 загальною площею 29,8729 га; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; склад угідь пасовища; цільове призначення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, а саме встановлено, що земельна ділянка оброблена, наявні залишки сільськогосподарської культури (соя), що є порушенням вимог ч.1 ст.116, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена п.«б» ч.1 ст.211, ч.1 ст.212 Земельного кодексу України, ч.16 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (а.с.12).

В акті обстеження земельної ділянки від 26.09.2017 №383-ДК/498/АО/10/01/-17 зазначено, що відповідачем у присутності в.о. спеціаліста-землевпорядника Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області ОСОБА_4 проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області, з кадастровим номером :02:000:9131 загальною площею 29,8729 га, форма власності державна, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, склад угідь пасовища, цільове призначення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби. Заміри земельної ділянки не проводились у звязку з тим, що земельна ділянка сформована. На час перевірки межові знаки відсутні. Проведено фото фіксацію. Документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки, відсутні (а.с.11).

Згідно з довідкою від 26.09.2017 №257, виданою Цибулівською сільською радою Знамянського району Кіровоградської області, земельна ділянка загальною площею 29,8729 га використовувалася ОСОБА_1, а саме засівалась соєю, яка на час обстеження скошена. За використання даної земельної ділянки кошти від ОСОБА_1 на рахунок сільської ради не надходили. Категорія земель землі сільськогосподарського призначення; склад угідь пасовища; цільове призначення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби (а.с.14).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, яка є сільським головою Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, пояснила, що довідка від 26.09.2017 №257 видана за вимогою інспектора.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.11.2016 №НВ-016 вбачається, що 04.11.2016 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 29,8729 га з кадастровим номером :02:000:9131, яка розташована на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Цільове призначення 01.08 для сінокосіння та випасання худоби, категорія земель землі сільськогосподарського призначення. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с.48-52).

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту), від 26.09.2017 свідчить про те, що розмір заподіяної шкоди складає 43627 грн. 90 коп. (а.с.10).

У звязку з виявленням вказаного порушення відповідачем 26.09.2017 стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №383-ДК/0131П/07/01/-17 за ч.1 ст.53-1 КУпАП (а.с.9).

На підставі зазначеного протоколу 02.10.2017 відповідачем винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.8).

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Пунктом «а» передбачена категорія землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

За змістом ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В абзаці 7 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Пунктом "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 53-1 КУпАП передбачена відповідальність засамовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області сформована земельна ділянка площею 29,8729 га з кадастровим номером :02:000:9131, яка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення та розташована за межами населеного пункту. Інформація про дану земельну ділянку внесена до Державного земельного кадастру, тож, її визначено об'єктом цивільних прав. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня, не зважаючи на те, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність в особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. За самовільне зайняття земельної ділянки передбачена адміністративна відповідальність, яку несуть громадяни, при цьому, наявність шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, чи її розмір, не є ознакою, яка впливає на кваліфікацію дій особи. У звязку з викладеним, посилання позивача на необґрунтованість визначеного розміру заподіяної шкоди та визначення площі земельної ділянки без дотримання встановленого порядку в даному випадку є безпідставним.

Додані до матеріалів справи листи від 03.02.2017, від 13.03.2017, від 24.04.2017 та від 28.07.2017 факту самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 не спростовують, а лише підтверджують відсутність в нього правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Крім того, зі змісту статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» вбачається, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення мають право доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення. Також, вони мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Проаналізувавши викладені норми, суд вважає, що Цибулівською сільською радою Знамянського району Кіровоградської області правомірно видано довідку від 26.09.2017 №257.

Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів» від 01.11.2000 №1619 судом до уваги не приймаються, оскільки зазначена постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 №109.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, проводячи перевірку, складаючи протокол про адміністративне правопорушення та приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв в межах своїх повноважень, передбачених законом, оскільки ОСОБА_1 під час проведення перевірки не надано документів, що підтверджують право користування вищезазначеною земельною ділянкою, тому відповідачем обґрунтовано зроблено висновок про наявний факт самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки, у зв'язку з чим, правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.53-1 КУпАП на позивача. При цьому, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке застосовано до позивача, узгоджується з розміром штрафу, який визначено ст.53-1 КУпАП.

Також суд враховує, що позивача було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про суть скоєного правопорушення, про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем у судовому засіданні доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, зокрема і його вини. Доводи позивача щодо зайняття ним земельної ділянки без належним чином оформлених документів у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Таким чином, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, прийняте відповідачем на підставі складеного протоколу, є правомірним. Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Постанову від 02.10.2017 №383-ДК/0130По/08/01/-17, винесену старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., залишити без змін.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або п

Повне судове рішення складено 28.12.2017.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7