Справа № 815/3383/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3383/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М. Час та місце укладення судового рішення "---", м. Одеса Повний текст судового рішення складений 09.08.2017 р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря судового засідання Апексімова І.С.,

представника позивача Война А.А., представника відповідача Пашутова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну військово-медичного клінічного центру Південного регіону на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

27.06.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу №253 від 30.05.2017р. про оголошення йому догани за порушення ст.ст.12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, оскільки він виданий без додержання вимог законодавства щодо накладення дисциплінарного стягнення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2017р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходить військову службу на посаді заступника начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону з логістики.

19.04.2017 року згідно наказу начальника ВМКЦ Південного регіону №83 від 18.04.2017 року та відповідного посвідчення про службове відрядження № 179 від 18.04.2017 року позивач у визначений у посвідченні час прибув до місця розташування військової частини пп НОМЕР_1 (військовий мобільний госпіталь, м. Маріуполь Донецької області) для виконання завдань у зоні проведення антитерористичної операції у розпорядження командира зазначеного військового формування.

20.04.2017 року під час виконання службових обов`язків через значне погіршення стану здоров`я (високий артеріальний тиск, виражений головний біль у потиличній частині, нудоту) позивач був госпіталізований до госпітального відділення військової частини пп НОМЕР_1 (військовий мобільний госпіталь, м. Маріуполь Донецької області) з діагнозом: «гіпертонічна хвороба 2-го ступеню (стан після гіпертонічного кризу)», де перебував на лікуванні до 03.05.2017 року.

Довідкою військово-лікарської комісії (далі ВЛК) №151 від 02.05.2017 року підтверджено попередній діагноз з яким позивач був госпіталізований 20.04.2017 року до військової частини пп НОМЕР_1 , а також зроблено висновок щодо потреби надання позивачу звільнення від виконання службових обов`язків строком на 15 календарних днів.

На виконання наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону №208 від 10.05.2017 року провідним терапевтом ВМКЦ Південного регіону у період з 10.05.2017р. по 24.05.2017р. проведено службове розслідування щодо допущених помилок в довідці ВЛК, яка видана полковнику ОСОБА_1

30.05.2017 року за результатами зазначеного службового розслідування начальником ВМКЦ Південного регіону видано спірний наказ №253 пунктом 5 якого за порушення вимог ст.ст.12,14 Статуту внутрішньої служби ЗС України позивачу оголошено догану, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не доповів начальнику ВМКЦ ПР про госпіталізацію та зміни в стані здоров`я, порушував госпітальний режим з метою виконання службових обов`язків щодо зміни місця розташування в/ч пп НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з притягненням до дисциплінарної відповідальності позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи судова колегія погоджується з висновками суду першої інтенції про обґрунтованість позовних вимог.

Так, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 рок № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг та Законом України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548- XIV (далі - Статут внутрішньої служби), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Згідно з п.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до п.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно з п.241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю). Кожний командир (начальник) зобов`язаний забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями правил особистої і громадської гігієни.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно з вимогами ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ст.83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст.84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністра оборони України.

Згідно з ст.86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування, яке передувало притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності, було проведено без отримання пояснень від позивача, під час якого не було встановлено фактичні обставини, які завадили здійснити доповідь позивача начальнику ВМКЦ Південного регіону про своє захворювання, не надано оцінку чи взагалі повинен був позивач здійснювати доповіді відповідачу, перебуваючи у службовому відрядженні, в іншому військовому гарнізоні, знаходячись у підпорядкуванні іншого командира військової частини.

Окрім того, відповідачем при виданні оскаржуваного наказу не враховано вимоги ст.31 Статуту внутрішньої служби ЗС України «начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у т.ч. і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником».

Таким чином, на час службового відрядження для позивача прямим та безпосереднім начальником був командир військової частини п/п НОМЕР_1 .

Під час проведення зазначеного службового розслідування, в порушення вимог п.п. 2.2,2.3 Інструкції позивачу не надано можливість надати пояснення, подавати документи, порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів для обґрунтування своєї позиції.

Службовим розслідуванням не враховано, що з 19.04.2017 року позивач перебував у службовому відрядженні, у розпорядженні командира в/ч пп НОМЕР_1 , і по службі безпосередньо підпорядковувався останньому. При цьому, при госпіталізації позивач в присутності командира в/ч пп НОМЕР_1 здійснив 3 телефоні виклики начальнику ВМКЦ Південного регіону за допомогою мобільного зв`язку з метою доповіді про факт госпіталізації.

Окрім того, про факт госпіталізації позивача з гіпертонічним кризом начальнику ВМКЦ Південного регіону доповів сам командир військової частини ПП НОМЕР_1 , а також заступник начальника ВМКЦ Південного регіону, які були присутніми під час госпіталізації позивача.

Після отримання розпорядження начальника ВМКЦ Південного регіону від 05.06.2017 року № 2288, 06.06.2017 року позивач припинив відрядження та 07.05.2017 року прибув до ВМКЦ Південного регіону про що здійснив доповідь через оперативного чергового Центру рапортом.

Крім того, на думку судової колегії, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за намагання виконати ним службові обов`язки під час хвороби щодо переміщення в/ч пп В2116 в зоні проведення АТО суперечать справедливому та розсудливому ставленню командира до підлеглого.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому в порядку ст.316 КАС України апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військово-медичного клінічного центру Південного регіону залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.12.2017 року.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія