Справа № 623/2964/17
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2017-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2964/17
Номер провадження 2-а/623/199/2017
РІШЕННЯ

іменем України

27 грудня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Винниченка П. П.

за участю : секретаря Ардашевої Я. В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПО старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про оскарження дій суб"єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить скасувати постанову серії БР № 901632 від 18.11.2017року, складену поліцейським СРПО старшим сержантом поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач) про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на те, що 18 листопада 2017 о 11 годині 05 хвилин він нібито по вул. Гагаріна в м. Ізюмі керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив стоянку в зоні дії знаку "зупинка заборонена", чим порушив п. 3.34 д.1, п.8.4 в) ПДР України. Постанова про адміністративне правопорушення вручена йому у неналежному вигляді, вона пракитично не читається.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та не доведеним, а постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що 18.11.2017 року об11 год. він на своєму автомобілі ВАЗ-21099 разом з дружиною та сином в м. Ізюмі на вул. Гагаріна здійснив вимушену зупинку з ввімкненою аварійною світловою сигналізацією по причині відсутності видимоїї дороги.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1не зявився, натомість подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив справу розглянути без його участі (а.с.16).

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просив справу розглянути без його участі (а.с.17).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа)при розглядісправипро адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність за вчинення даного правопорушення наступає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Із копії постанови вбачається, що 18 листопада 2017 року о 11 год. 05 хв. в м. Ізюмі по вул. Гагаріна водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ -21099, державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив стоянку в зоні дії дорожнього руху знаку "Зупинка заборонено" чим порушив п. 3.34 д.1, п.8.4в ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП України, і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Згідно ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно дост. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити оскільки відповідачем визнані позовні вимоги та не надано заперечень.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 77, 90, 159 -165, 241-246, 255, 270, 272, 286, 292 КАС України, ст.ст.247, 287-289, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 901632 від 18 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, винесену поліцейським СРПО старшим сержантом поліції ОСОБА_2 скасувати, а провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: П. П. Винниченко