Справа № 654/1709/17
Суддя: Францішко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/1709/17
Провадження № 2-а/654/44/2017
П О С Т А Н О В А

12.12.2017 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень неправомірною та зобовязання укладення договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради про визнання дій незаконними. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 01.12.2009, він являється власником нерухомого майна кафе з літнім майданчиком, житловий будинок сезонно-літнього призначення та туалет, розташованих на земельній ділянці №6 по вул. Чорноморській в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області. Фактично орендарем даної земельної ділянки є позивач, рішенням сільської ради №444 від 08.04.2010 ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для укладення договору оренди земельної ділянки. В результаті виконання вказаного рішення на розгляд комісії сільської ради був наданий проект землеустрою для укладення договору оренди з громадянином ОСОБА_3, однак до теперішнього часу договору оренди так і не було укладено з незрозумілих причин. Позивач вважає що такими діями відповідача грубо порушуються правові норми, встановлені діючим законодавством. У звязку з чим просить зобовязати ОСОБА_4 сільську раду Голопристанського району Херсонської області заключити з позивачем договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, під №б/н, кадастровий номер :02:001:0498, площею 0,0604 га.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, в своїх поясненнях зазначив, що ОСОБА_4 сільською радою безпідставно не приймається рішення про укладення договору оренди земельної ділянки, до теперішнього часу. Звернув увагу суду, що відповідно до законодавства України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої у Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Голопристанського району Херсонської області за довіреністю ОСОБА_6 позов не визнав, надав у судовому засіданні пояснення, аналогічні викладеним письмово в запереченнях та поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішенням Конституційного суду України №10-рп/2010 по справі № 1-6/2010 від 01.04.2010 встановлено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, які віднесені законом до їхньої компетенції, питання щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, діють як субєкти владних повноважень, а тому відповідно до положень п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

У звязку із наведеним, суд вважає обставини, що є предметом судового розгляду, такими, що мають вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Законодавець положеннями ч.ч.1,3 статті 152 Земельного кодексу України передбачає рівні умови захисту прав власності на земельну ділянку.

Відповідно до положень частини 3 цієї ж статті Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 01.12.2009 між ОСОБА_7 «Продавець» та ОСОБА_3 «Покупець», посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Херсонської області, ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №617, позивач ОСОБА_3 являється власником майна: кафе з літнім майданчиком, житловий будинок сезонно-літнього призначення та туалет, розташованих за адресою: с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, №б/н, біля бази відпочинку «Вікторія», на земельній ділянці місцевої ради (ОСОБА_4 сільська рада Голопристанського району Херсонської області.

Рішенням сесії сільської ради від 08.04.2010 №444, ОСОБА_3 надано дозвіл, у відповідності з законодавством України, що діяло на той момент, виготовити технічну документацію для укладення договору оренди земельної ділянки.

Також, відповідно до Договору щодо плати за використання земельної ділянки від 27 червня 2014 року №3, сторони по справі дійшли згоди, що ОСОБА_3 сплачує ОСОБА_4 сільській раді плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, а також подальші платежі за її користування на рівні ставок, затверджених рішенням ОСОБА_4 сільської ради з-но нормативної оцінки землі до укладання основного договору. Сторони погодились, що даний договір є пропозицією укласти передбачений п. 1 цього договору, основний договір в редакції, що запропонована Стороною 1 (ОСОБА_4 сільською радою).

Крім цього, згідно інформації наданої листом Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 22.12.2016 за №29-21-0.9-19681/2-16 зазначено, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої у Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складання документації із землеустрою

В матеріалах справи відсутні та стороною відповідача не надано до суду будь-яких доказів прийняття ОСОБА_4 сільською радою рішення про укладення з позивачем ОСОБА_3 договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення ї меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, забороняється.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», передача земельної ділянки в оренду, межі якої визначено в натурі (на місцевості) без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Згідно ч.2 ст.120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користування, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на споруду, що розташована на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

Ч.1 ст.377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Після придбання позивачем вищевказаного нерухомого майна, цільове призначення спірної земельної ділянки не змінилося, межі (розмір) вказаної земельної ділянки вже встановлені.

Отже, суд вважає, що у разі переходу права власності на обєкт майна, до набувача цього майна переходять ті права на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу право власності або право користування.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_4 сільська рада має повну та законну можливість прийняти відповідне рішення щодо оренди спірної земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, за приписами частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні представник відповідача не навів достатніх підстав, які б свідчили про незаконність вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати бездіяльність субєкта владних повноважень ОСОБА_4 сільської ради, щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_3 щодо оренди земельної ділянки за адресою: ділянка №6, вул. Чорноморська, с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, площею 0,0604 га., кадастровий №:02:001:0498 неправомірною.

Зобовязати субєкта владних повноважень ОСОБА_4 сільську раду Голопристанського району Херсонської області розглянути заяву ОСОБА_3 щодо оренди земельної ділянки за адресою: ділянка №6, вул. Чорноморська, с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, площею 0,0604га., кадастровий №:02:001:0498 та прийняти по ній рішення відповідно до чинного законодавства України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 18 грудня 2017 року.

Суддя: ОСОБА_1