Справа № 671/1237/17
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1237/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Щербініній І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шевчука Віталія Олександровича про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шевчука В.О. про скасування постанови серії АР № 658203 від 28 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, визнання дій інспектора щодо складання постанови незаконними та закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 28 липня 2017 року він вирушив з с. Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області до м. Черкаси, керуючи транспортним засобом «MAN TGA 18.430», реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом «TAD PNR-15», реєстраційний номер НОМЕР_2. Приблизно о 21 год. 05 хв. 28 липня 2017 року на 290 км. Автодороги М-12 Стрий-Знам'янка його зупинив інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенант поліції Шевчук В.О., який звинуватив позивача в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу. Як наслідок, відносно ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову, якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Як вважає позивач, зупинка транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР він- ОСОБА_1. не порушував, а інспектор не назвав іншу підставу для його зупинки.

Відповідно до заявки, приватним підприємством «Транс-Авто-Д», де працює позивач водієм вантажного автотранспорту, було замовлено дозвіл № НОМЕР_3 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, від 28 липня 2017 року, виданий департаментом превентивної діяльності управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України. Термін дії - з 28 липня 2017 року по 26 серпня 2017 року згідно визначеного маршруту. Відповідно до вказаного дозволу дозволяється перевезення транспортних засобів з параметрами, зокрема ширина має складати 3,49 м., а довжина 24 м. Оскільки габаритні розміри вантажу відповідали максимальним розмірам, зазначеним у дозволі, то він- ОСОБА_1. мав право здійснювати перевезення без порушення законодавства.

Також, в постанові відповідача відсутні посилання на конкретні документи, які б дозволили вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі, із дотриманням відповідної процедури. Крім того, відповідачем не було проведено фактичну перевірку розмірів транспортного засобу, не надано документів, які б підтвердили відповідність використовуваної рулетки, якою проводилось вимірювання. Сама ж зупинка його транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги в темну пору доби при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю, лише за наявності автомобіля поліції.

У зв'язку з наведеним, позивач просить оспорювану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача подав суду письмове заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки, на думку відповідача, постанову винесено законно. До письмового заперечення долучено диск з відеозаписом, який судом було оглянуто при прийнятті рішення.

За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 28 липня 2017 року була винесена постанова серії АР № 658203 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 10).

Згідно з вказаною постановою, 28 липня 2017 року о 21 год. 05 хв. на 290 км. Автодороги М-12 Стрий-Знам'янка ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «MAN TGA 18.430», реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом «TAD PNR-15», реєстраційний номер НОМЕР_2, перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого становить 3,5 м., при цьому не мав відповідного дозволу на участь у дорожньому русі т.з., вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, чим порушив вимоги п. 22.5. ПДР України, п. 4 п. 25 Постанови КМУ № 30 від 18 січня 2017 року.

Суд вважає, що вказана постанова була винесена незаконно та підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року (далі - Правила) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку).

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

З дозволу № НОМЕР_3 (а.с. 13) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу «МАН», реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом «ТАД», реєстраційний номер НОМЕР_2, з вантажем - технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина - 24 м., ширина - 3,49 м., висота - 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем - 44 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - 10 т.

В оскаржуваній постанові ОСОБА_1 ставиться в вину перевищення максимально допустимої ширини вантажу, який перевозився, без відповідного на це дозволу.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

За змістом ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1, а саме: перевезення вантажу, габарити якого перевищують нормативно встановлені, крім постанови серії АР № 658203 від 28 липня 2017 року, будь-якими доказами відповідачем не підтверджено.

Відеозапис обставин складення оспорюваної постанови, на думку суду, не є підтвердженням її правомірності, оскільки із змісту відеозапису не вбачається дотримання працівниками поліції порядку здійснення габаритно-вантажного контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п. 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку). У темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим (п. 8 Порядку).

Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. (п.п. 12-13 Порядку).

Відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що габаритне вимірювання, проведене інспектором 28 липня 2017 року, не відповідало наведеним вище умовам Порядку.

Враховуючи наведене та беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, постанова інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шевчука В.О., серія АР № 658203 від 28 липня 2017 року, стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки судом не здобуто та відповідачем не надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

При цьому, вимога позивача стосовно закриття провадження у справі не може бути задоволена, оскільки зазначене питання не відноситься до компетенції місцевого загального суду як адміністративного під час розгляду адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. ст. 7, 9, 132-1, 251, 278, 279, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 7-9, 17, 18, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шевчука Віталія Олександровича, серія АР № 658203 від 28 липня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати, дії інспектора щодо складання вказаної постанови визнати незаконними.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не бути присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М. Бабій