Справа № 803/1833/17
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року ЛуцькСправа № 803/1833/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Володимир-Волинська ОДПІ) звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 5872,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як субєкт підприємницької діяльності, зобовязаний своєчасно сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, визначених законодавством, однак за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 5872,38 грн. Вжиті контролюючим органом заходи стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача.

В судове засідання представник позивача не прибув, але від позивача надійшла заява від 28.12.2017 року про розгляд справи за відсутності його представника, в якій позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не подав, не повідомив про причини неявки та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 16.12.2017 року відповідачу поштового відправлення з судовою повісткою.

.Відповідно до ухвали суду від 28.12.2017 дану справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 07.12.2009 року як субєкт підприємницької діяльності та взятий на облік як платник податків 08.12.2010 року в Нововолинському відділенні Володимир-Волинської ОДПІ, про що свідчать реєстраційні відомості з інформаційної бази даних Володимир-Волинської ОДПІ (а.с.6).

Відповідачем було подано до Нововолинського відділення Володимир-Волинської ОДПІ заяву від 13.03.2014 року №697 про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 квітня 2014 року (2 група) (а.с.9). Відповідач є платником єдиного податку другої групи, видами діяльності якого згідно КВЕД є: 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазнами; 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і повязана з ними діяльність; 95.11 Ремонт компютерів і периферійного устаткування; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і компютерних систем; 95.12 Ремонт обладнання звязку, про що свідчить вказана заява.

Відповідно до рішення Нововолинської міської ради Волинської області №14/29 від 04.01.2012 року (а.с.10-11) та поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вищезазначеної заяви ставка єдиного податку по видах діяльності відповідача становить 20 відсотків мінімальної заробітної плати.

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту пункту 10.1.2. пункту 10.1 статті 10 ПК України єдиний податок відноситься до місцевих податків.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України передбачено, що ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до абзацу 2 пункту 293.2 статті 293 ПК України Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Як слідує із довідки Головного управління ДФС у Волинській області про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а.с.7), розрахунку податкового боргу (а.с.8) та зворотного боку облікової картки платника податків з єдиного податку з фізичних осіб (а.с.15) заборгованість у відповідача виникла у звязку з несплатою в повному обсязі єдиного податку з фізичних осіб за травень 2016 року - червень 2017 року, та становить в загальній сумі 5872,38 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

З метою погашення податкового боргу Володимир-Волинською ОДПІ сформовано податкову вимогу від 24.10.2016 року №71129-03, однак вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу (а.с.12).

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 5872,38 грн. податкового боргу.

Керуючись статтями 126, 205, 229, 243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (45400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету міста Нововолинська Волинської області податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 5872,38 грн. (пять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 38 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук