Справа № 717/1279/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 717/1279/17

Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом до інспектора роти № 1 управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №657530 від 06.10.2017 року та вирішити питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 640 грн.

Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено:

-визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 серії БР №657530 від 06 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП;

-справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП направлено на новий розгляд до управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції;

-стягнуто з управління патрульної поліції в м. Чернівці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 640 грн. в рахунок відшкодування здійснених ним судових витрат понесених на оплату допомоги адвоката.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, апелянт, управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06 жовтня 2017 року інспектором роти №1 управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії БР №657530 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно вказаної постанови, 06.10.2017 року на 103 км+972 м перегону Ларга-Іванівці майстер електромеханік СЦБ «Чернівецької дистанції сигналізації та звязку» ОСОБА_2 порушив правила і норми та стандарти утримання залізничних переїздів, а саме на залізничному переїзді своєчасно не замінив несправну звукову сигналізацію, чим порушив п. 1.5 ПДР України та вичиним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з винесеною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не в повному обсязі зясовано обставини справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, суд прийшов до висновку, що у звязку з неповним зясуванням обставин справи наявні підстави для направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до управління патрульної поліції у м. Чернівці.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та пята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

З огляду на викладене колегія суддів зауважує, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 02.06.2014 року працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування 4 розряду дільниці Ларга-Сокиряни, що підтверджується копією трудової книжки позивача, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 21-22). є посадовою особою, яка відповідає за обслуговування та ремонт пристроїв СЦВ

Судом апеляційної інстанції досліджено Інструкцію з технічного обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування (СЦБ), яка затверджена наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 07.10.2009 року №090-ЦЗ.

Відповідно до п. 13.1 Інструкції, комплексне обслуговування і перевірка дії пристроїв на переїздах виконується електромеханіком і електромонтером:

- на переїздах з маршрутним автобусним рухом, що не обслуговуються черговим працівником, справність пристроїв яких (в тому числі стан акумуляторної батареї та цілісність ниток ламп переїзних світлофорів (справність світлодіодних головок) в обох режимах, наявність основного та резервного джерел електроживлення) не контролюється у чергового по станції або поїзного диспетчера - один раз на тиждень;

- на переїздах без маршрутного автобусного руху, що не обслуговуються черговим працівником, справність пристроїв яких (в тому числі стан акумуляторної батареї та цілісність ниток ламп переїзних світлофорів (справність світлодіодних головок) в обох режимах, наявність основного та резервного джерел електроживлення) не контролюється у чергового по станції або поїзного диспетчера - один раз в два тижні;

- на переїздах, що обслуговуються черговим працівником і на переїздах, що не обслуговуються черговим працівником, справність пристроїв яких (в тому числі стан акумуляторної батареї та цілісність ниток ламп переїзних світлофорів (справність світлодіодних головок) в обох режимах, наявність основного та резервного джерел електроживлення) контролюється у чергового по станції або поїзного диспетчера - один раз в чотири тижні.

При цьому перевіряється: стан акумуляторної батареї з вимірюванням напруги та щільності електроліту; стан і взаємодія частин електроприводу при закритті та відкритті шлагбаума, а також їх чистка та при необхідності змащення та заміна рідини в гідрогасниках; стан колектора і щіток електродвигуна постійного струму; стан контактних пружин, кінцевих вимикачів і монтажу електропривода; струм електродвигуна при нормальній роботі та при роботі на фрикцію; справність роботи звукових сигналів, видимість і частота мигання переїзних світлофорів, в тому числі при аварійному (від акумуляторної батареї) живленні; стан щитка управління з закриттям і відкриттям шлагбаума, в тому числі від кнопки аварійного відкриття; перевірка дії загороджувальної сигналізації, в тому числі на світлофорах, суміщених з поїзними і маневровими; стан перемичок від кабельних стійок і дросель-трансформаторів рейкових кіл; дія схеми контролю справності автоматичної переїзної сигналізації на переїздах, що не обслуговуються черговим працівником.

Результати перевірок на переїздах, що обслуговуються черговим працівником, оформлюються в журналах форми ПУ-67 (знаходиться у 56 чергового по переїзду) і форми ШУ-2, а на переїздах, що не обслуговуються черговим працівником - в журналі форми ШУ-2.

Згідно п. 2 посадової інструкції електромеханіка СЦБ ОСОБА_2 визначено, що останній зобовязаний виконувати роботи згідно з планами графіками технічного обслуговування, іншими планами, організовувати виконання робіт електромонтерами СЦБ і здійснювати контроль за якістю їх виконання. Забезпечувати безпеку руху поїздів при виконанні робіт (а.с. 25-26).

На підтвердження здійснення перевірки на перегоні Ларга-Іванівці, позивачем до матеріалів справи долучено настільні журнали форми ШУ-2 (а.с. 16-20), з яких судом встановлено, що остання перевірка здійснювалась позивачем 27.09.2017 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що п. 13.1 Інструкції встановлено, що комплексне обслуговування і перевірка дії пристроїв на переїздах виконується електромеханіком і електромонтером на переїздах, що обслуговуються черговим працівником і на переїздах, що не обслуговуються черговим працівником, справність пристроїв яких (в тому числі стан акумуляторної батареї та цілісність ниток ламп переїзних світлофорів (справність світлодіодних головок) в обох режимах, наявність основного та резервного джерел електроживлення) контролюється у чергового по станції або поїзного диспетчера - один раз в чотири тижні.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування на 103 км+972 м перегону Ларга-Іванівці 27.09.2017 року, а отже наступна перевірка мала відбутись через 4 тижні.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в оскаржувані постанові не зазначено за порушення якого саме правила і норми та стандарту утримання залізничних переїздів, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності.

Також, висновки відповідача в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_2 своєчасно не замінив несправну звукову сигналізацію без посилання на відповідну норму в посадових обовязках позивача та відповідний пункт правил, норм і стандартів, свідчить про неповне зясування відповідачем всіх обставин справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, з оскаржуваної постанови судом не встановлено, що станом на 06.10.2017 року позивачу було відомо та не вжито заходів щодо усунення порушень, встановлених під час винесення постанови.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова серії БР №657530 від 06.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем дії та заходів у межах строку, які передбачені Інструкцією з технічного обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування (СЦБ).

Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу у даній справі суд зазначає слідуюче.

В позовній заяві про стягнення судових витрат на правову допомогу позивач просить стягнути судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу в сумі 640 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 640 грн., позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги № 17-р від 10.10.2017 року, укладений між позивачем та адвокатом ОСОБА_5, розрахунок суми послуг за надану правову допомогу, акт прийому-передачі наданих послуг від 20.10.2017 року, квитанцію про сплату 640 грн. від 20.10.2017 року

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20.12.2011 № 4191-VI (далі Закон № 4191-VI) із змінами, внесеними згідно із Законом №1774-VIII від 06.12.2016, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1 600 грн.

Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах за годину роботи адвоката, починаючи з 01 січня 2017 року, не може перевищувати граничний розмір 640 гривень.

Отже, загальна сума виконаних робіт адвокатом ОСОБА_5 по наданню правової допомоги позивачу ОСОБА_2 складає 640 (640,00 грн Х 1 год.), із розрахунку 640,00 грн (1600,00 грн. * 40%) - оплата послуг за одну годину підготовки позовної заяви про оскарження постанови серії БР №657530, 1 год. кількість годин, яка підтверджена розрахунком суми послуг за надану правову допомогу.

Щодо висновку суду першої інстанції про направлення на новий розгляд до управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку, що на момент прийняття постанови Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2017 року до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, направляючи справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд, діяв всупереч вимогам чинного законодавства, яке діяло на момент прийняття постанови суду від 28.11.2017 року, у зв'язку з чим в цій частині постанова підлягає скасуванню.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення скасувати в частині направлення на новий розгляд до управління патрульної поліції в м. Чернівці справи про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7