Справа № 205/4718/17(2-а/205/182/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2017 року м. Дніпросправа № 205/4718/17(2-а/205/182/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Лукманової О.М.,

судді: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року (суддя Шавула В.С., м. Дніпро, повний текст складено 06.10.2017 року) по справі № 205/4718/17 (2-а/205/182/17) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенанта поліції Госала Віталія Володимировича, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенанта поліції Госала В.В. (далі по тексту - відповіда-1), в якому просив суд скасувати постанову від 04.07.2017 року, серія ЕАА № 120355 про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2017 року залучено у якості другого відповідача у справі Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - відповіда-2).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2017 року узадоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем не надано жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена без дотримання відповідної процедури, не було взято до уваги пояснення відносно скоєного адміністративного правопорушення. Відсутні докази на основі чого базується висновок інспектора про вчинення позивачем правопорушення. Апелянт вказував, що ним не порушено п. 15.10 Правил дорожнього руху, оскільки його автомобіль був припаркований без порушень.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута повно, всебічно та об'єктивно, відповідно до вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції посилався на те, що порушення Правил дорожнього руху зафіксовано відео засобами, наявний відеозапис відповідно до якого автомобіль ОСОБА_2 був припаркований з порушеннями на в'їзді на прилеглу територію, унеможливив рух інших транспортних засобів.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенантом поліції Госало В.В. 04.07.2017 року складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, автомобіль НОМЕР_1 04.07.2017 року о 14 год. 34 хв. у м. Дніпро на Криворізькому шосе 16/1 км, водій ОСОБА_2 здійснив стоянку на виїзді - в'їзді до прилеглої території, унеможливив рух інших транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до відмітки на постанові ОСОБА_2 роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, права, передбачені ст. 268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови. ОСОБА_2 вручено копію постанови, що підтверджується його підписом.

Встановлено, що ОСОБА_2 не заперечував проти того, що 04.07.2017 року він здійснив зупинку транспортного засобу перед воротами в'їзду та виїзду нафтобази, стоянкою автомобіля перегородив рух транспорту на полосі дороги для виїзду транспорту.

В матеріалах справи наявний технічний носій - диск з відеозаписом порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, а саме, 04.07.2017 року здійснив стоянку автомобілем НОМЕР_1 04.07.2017 року у м. Дніпро на Криворізькому шосе 16/1 км, унеможливив рух інших транспортних засобів, порушив вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина.

Згідно п. 15.9 «и», п. 15.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Пунктом 1.10 вищевказаних Правил дорожнього руху передбачено, що прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_2 було порушено вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, залишення його у місці не передбаченому для стоянки, при порушенні обов'язкових норм КУпАП чи інших правил. У даній справі при виявленні адміністративного правопорушення його належно зафіксовано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 286, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року по справі № 205/4718/17 (2-а/205/182/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова