Справа № 826/11249/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2017 року № 826/11249/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., вирішив адміністративну справу

За позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області
до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в сумі 9 040,76 грн. та податкового боргу з податку на нерухоме майно в сумі 1 973,03 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Податковий кодекс України та зазначає про наявність у Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в сумі 9 040,76 грн. та податкового боргу з податку на нерухоме майно в сумі 1 973,03 грн.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Цивільного кодексу України, законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначив, що Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області є кредитором Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо виконання зобов'язань по сплаті податкового боргу та вказує на те, що вимоги позивача в розмірі 2 859,28 грн. вважаються погашеними, а вимоги, які виникли після 18 грудня 2015 року в розмірі 8 154,51 грн. задовольняються за заявою позивача Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та погашаються у сьому чергу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, 60) перебуває на обліку як платник окремих податків в Олександрійській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 9 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» самостійно визначило податкове зобов'язання на 2015 рік в розмірі 2 027,64 грн. із сплатою щокварталу 506,91 грн.

Згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 2 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» самостійно визначило податкове зобов'язання на 2015 рік в розмірі 410,73 грн. із сплатою за І квартал - 41,07 грн., ІІ-ІV квартал - по 123,22 грн.

Згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 901566460 від 12 лютого 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» самостійно визначило податкове зобов'язання на 2016 рік в розмірі 2 851,08 грн. із сплатою щокварталу 712,77 грн.

Згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № від 15 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» самостійно визначило податкове зобов'язання за 2015 рік в розмірі 8 916,56 грн. із сплатою щомісяця з січня по листопад - 743,05 грн., в грудні - 743,01 грн.

Згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № 2 від 25 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» самостійно визначило податкове зобов'язання за 2015 рік в розмірі 2 972,19 грн. із сплатою щомісяця з січня по листопад - 247,68 грн., в грудні - 247,71 грн.

Згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № від 16 лютого 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» самостійно визначило податкове зобов'язання за 2016 рік в розмірі 12 781,28 грн. із сплатою щомісяця з січня по листопад - 1 065,11 грн., в грудні - 1 065,07 грн.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України "податковий борг" - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За приписами норм абзацу 1 пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 цього Кодексу).

Позивач з метою стягнення податкового боргу направив Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» податкову вимогу від 5 жовтня 2015 року № 3484-23, яка отримана уповноваженою особою Банку 4 січня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно пунктів 95.1 і 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Також, підпунктом 20.1.34 пунктом 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, відповідно до норм пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року.

17 грудня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 898 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року № 230 розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року включно.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду) цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини 5 статті 36 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду, далі - Закон № 4452-VI) під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Згідно статті 45 Закону 4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет (частина перша).

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку (частина друга).

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (частина п'ята).

З дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (пункт 2 частини другої статті 46 Закону № 4452-VI).

Як вбачається з розрахунку податкового боргу по земельному податку, за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» обліковується податковий борг в розмірі 9 040,76 грн., а саме: 745,05 грн. - термін сплати 30 вересня 2015 року, 745,05 грн. - термін сплати 30 жовтня 2015 року, 745,05 грн. - термін сплати 30 листопада 2015 року, 745,05 грн. - термін сплати 30 грудня 2015 року, 743,01 грн. - термін сплати 30 січня 2016 року, 1 065,11 грн. - термін сплати 1 березня 2016 року, 1 065,11 грн. - термін сплати 30 березня 2016 року, 1 065,11 грн. - термін сплати 30 квітня 2016 року, 1 065,11 грн. - термін сплати 30 травня 2016 року, 1 065,11 грн. - термін сплати 30 червня 2016 року.

Згідно розрахунку податкового боргу по податку на нерухоме майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» обліковується податковий борг в розмірі 1 973,03 грн., а саме: 630,13 грн. - термін сплати 30 жовтня 2015 року, 630,13 грн. - термін сплати 30 січня 2016 року, 712,77 грн. - термін сплати 29 квітня 2016 року.

Таким чином, податковий борг Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виник після запровадження тимчасової адміністрації та під час проведення ліквідаційної процедури відповідача.

Згідно із частиною 3 статті 46 Закону № 4452-VI під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Враховуючи викладене суд зазначає, що позивач не скористався своїм правом та не звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із вимогою про включення його до реєстру кредиторів.

Так, відповідно до частини 1 статті 49 Закону № 4452-VI Фонд гарантування вкладів фізичних осіб припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 2 статті 49 зазначеного Закону).

З урахуванням наведеного суд зазначає, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативно-правовим актом з питань погашення податкових зобов'язань та стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми цього Закону, визначено відповідну процедуру пред'явлення, розгляду та вирішення вимог, які заявлені контролюючим органом в даній справі. При цьому, після початку ліквідаційної процедури банку задоволення вимог кредиторів можливе лише після затвердження реєстру кредиторів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно частин 4 та 8 статті 49 Закону № 4452-VI будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Таким чином, питання стягнення з відповідача заборгованості може бути вирішене лише шляхом розгляду заяви про включення до реєстру кредиторів. В будь-який інший спосіб вказані кошти під час ліквідаційної процедури не можуть бути стягнені.

У випадку невизнання уповноваженою особою Фонду вимог позивача та невключення їх до реєстру кредиторів, відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому порядку.

Таким чином, оскільки встановлена нормами чинного законодавства процедура не передбачає звернення податкового органу до суду із вимогою про стягненням податкової заборгованості, а визначає загальний порядок заявлення кредиторських вимог до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, що в даному випадку виключає можливість задоволення даного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А.Бояринцева

Повний текст постанови складений 20 грудня 2017 року.