Справа № 820/4335/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"21" грудня 2017 р. № 820/4335/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Дочірнього підприємства "АВТОТРЕЙДІНГ-СХІД"
до Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Дочірнє підприємство "АВТОТРЕЙДІНГ-СХІД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 11.05.2017 року №, № та №.

2. Стягнути з ГУ ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА АВТОТРЕЙДІНГ -СХІД судові витрати у розмірі 85 763 грн. 34 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Харківській області від 11.05.2017 року №, № та № не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що повідомленнями-рішеннями від 11.05.2017 року №, № та № є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Харківській області проведено планову виїзну перевірку ДП «Автотрейдінг - Схід» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами якої складено акт від 07.04.2017 №2585/20-40-14-03-07/31904111 яким встановлено, що :

- п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2016 рік на суму 2 371 325 гривень.

- п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року на суму 469 102 гривень.

- п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення ПДВ за грудень 2016 року на суму 2 167 022 гривень.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Харківській області складено податкові повідомлення-рішення від 11.05.2017 № щодо збільшення податку на прибуток у сумі 2371325,00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 592831,25 грн., № щодо збільшення ПДВ на суму 469102,00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 117275,50 грн., № щодо завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2167022 гривень.

Не погодившись з встановленими порушеннями, ДП «Автотрейдінг Схід» скористалось правом на адміністративне оскарження та подало скаргу до ДФС у Харківській області.

За результатами розгляду скарги скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 11.05.2017 № у частині донарахувань по операціях за період 2016 рік, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником грошовими коштами на користь Постачальників ПП «Партнер-С», ТОВ «Селект Груп» та Комісіонерів ПП «Агроекс», ТОВ «А.ОСОБА_3», і не встановлено наявності дебіторської заборгованості за 2016 рік, і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 11.05.2017 №, № залишено без змін.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що протягом 2016 року ДП «Автотрейдінг - Схід» здійснювало реалізацію товарів (зерна кукурудзи) за межі митної території України (експортні операції) в рамках договорів комісії, а саме:

- згідно з договором від 22.01.2016 №220101, укладеним між ДП «Автотрейдінг - Схід» (Покупець) та ПП «Партнер-С» (Постачальник), відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві товари, визначені у п 1.2 договору, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар зерно кукурудзи в кількості 3700 тон. Зазначений товар придбаний ДП «Автотрейдінг - Схід» у ПП «Партнер-С» відповідно до видаткових накладних (детальний перелік наведено в акті перевірки) на загальну суму 13938400,00 грн., у т. ч. ПДВ 2323066,67 грн.;

- згідно з договором від 04.04.2016 №050401, укладеним між ДП «Автотрейдінг - Схід» (Покупець) та ПП «Партнер-С» (Постачальник), відповідно до якого постачальник зобовязується передати товар у власність покупцеві товари, визначені у п 1.2 договору, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар - зерно кукурудзи в кількості 26,4 тон. Зазначений товар придбаний ДП «Автотрейдінг - Схід» у ПП «Партнер-С» відповідно до видаткової накладної на загальну суму 100320,00 грн., у т. ч. ПДВ 16720,00 гривень.

Згідно з актами приймання передачі, а саме:

- від 29.01.2016 №290108 ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» приймає зерно кукурудзи, яке знаходиться на складі у комірника ПП «Золота нива 1» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Забавне, у кількості 1719,8 тон за ціною 3800 грн. на суму 6532884 грн.;

- від 29.01.2016 №290107 ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» приймає зерно кукурудзи, яке знаходиться на складі у комірника ПП «Золота нива 1» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Олександрівка, у кількості 89,220 тон за ціною 3800 грн. на суму 339036 грн.;

- від 29.01.2016 №290106 ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» приймає зерно кукурудзи, яке знаходиться на складі у комірника ПП «Золота нива 1» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Олександрівка, у кількості 873,3 тон за ціною 3800 грн. на суму 3318540 грн.;

- від 29.01.2016 №290103 ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» приймає зерно кукурудзи, яке знаходиться на складі у комірника ПП «Агрофірма Чорний ріг» за адресою: Чернігівська область, Семенівський район, с. Чорний ріг, у кількості 191,6 тон за ціною 3800 грн. на суму 728080 грн.;

- від 29.01.2016 №290102 ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» приймає зерно кукурудзи, яке знаходиться на складі у комірника ТОВ ім. газети «ИЗВЕСТИЯ» за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Верхньоводяне, у кількості 334 тон за ціною 3800 грн. на суму 1269200 грн.;

- від 29.01.2016 №290101 ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» приймає зерно кукурудзи, яке знаходиться на складі у комірника ТОВ ім. газети «ИЗВЕСТИЯ» за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Верхньоводяне, у кількості 460,7 тон за ціною 3800 грн. на суму 1750660 грн.

Судом встановлено, що сторони уклали дані акти приймання-передачі про те, що постачальник передав на складі у с. Забавне, с. Олександрівка, с. Чорний ріг, с. Верхньоводяне, відповідно, а покупець прийняв на відповідальне зберігання сільськогосподарську продукцію. Сторони підтвердили, що право власності на продукцію від постачальника до покупця передається згідно із зазначеними актами.

Судом встановлено, що вище зазначений товар ДП «Автотрейдінг - Схід» (Комітент) передано Комісіонеру (ПП «Агроекс») в рамках договору комісії від 01.02.2016 №010201э-Ком (3 694,40 т. зерна кукурудзи, вартість товарів, переданих на комісію 14038720 грн.), згідно з яким комітент доручає, а комісіонер зобовязується за дорученням комітента за винагороду здійснити для комітента від свого імені і за рахунок комітента правочин з продажу товару за межі митної території України.

Згідно з п.2.1 зазначеного договору комісії, передача товару здійснюється на підставі актів приймання-передачі за підписами сторін в порядку та у строки, передбачені цим договором та додатками до нього. Загальна сума цього договору включає суми, що відповідають кількості товару, переданого Комітентом Комісіонеру згідно з актами приймання-передачі з урахуванням ПДВ; суми комісійної оплати з урахуванням ПДВ; суми витрат по здійсненню інших дій на виконання комісійного доручення та звязку з ним. Відповідно до п.4.4 договору: витрати на зберігання, експедирування, відвантаження, сертифікації товару Комісіонер вправі покласти на Покупця.

Судом встановлено та зазначений факт не заперечувався сторонами по справі, що відповідно до звітів комісіонера: компенсація витрат митного оформлення становить 10050,00 грн.; компенсація витрат залізничного транспортування 1049670,00 грн., комісійна винагорода - 14756,56 грн.

Також судом встановлено, що на виконання договору комісії, між ПП «Агроекс» (Продавець) та MAXIJET EXPERTS LIMITED PARTNERSHIP (Покупець) був укладений контракт від 02.02.2016 №ТD 02022016 на експорт. Згідно з п.1 контракту ПП «Агроекс» зобов'язувався поставити, а MAXIJET EXPERTS LIMITED PARTNERSHIP прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію врожаю 2015 року, країна походження - Україна, найменування, кількість (партія), показники якості та інші характеристики якої зазначаються сторонами у специфікаціях до контракту.

Положеннями п.2.1, п.3.1, п.3.2, п.4.1 контракту визначено, що кількість ПП «Агроекс», що підлягає поставці за контрактом, базис поставки, вид транспорту, місце поставки (пункт призначення), строк поставки, ціна ПП «Агроекс» зазначаються у специфікаціях до контракту. Згідно з п.4.2, п.4.3, п.4.4 контракту валютою контракту та валютою платежу є гривня (UАН); загальна вартість контракту визначається сумою усіх специфікацій і не може перевищувати 600000000,00 грн. Відповідно до п.3.4 контракту поставка ПП «Агроекс» здійснюється партіями. Для цілей контракту партією ПП «Агроекс» визнається кількість ПП «Агроекс», вказана в окремій вантажній митній декларації країни відправлення. Згідно з п.2.2 контракту кількість фактично поставленого ПП «Агроекс» визначається у пункті призначення, вказаному в п.3.1 контракту, згідно з вагою, зазначеною у вантажній митній декларації країни відправлення. Згідно з п.3.3 контракту датою поставки сторони визнають дату оформлення вантажної митної декларації країни відправлення. Відповідно до п.5.1 контракту оплата за поставлений ПП «Агроекс» здійснюється протягом 5 календарних днів з моменту митного оформлення ПП «Агроекс» у країні відправлення (з дати оформлення ВМД).

Судом встановлено, що відповідно до звітів комісіонерів та доданих до них документів, зокрема, вантажно-митних декларацій, контрактів, комісіонер ПП «Агроекс» здійснив реалізацію товарів (зерна кукурудзи) за межі митної території України (експортні операції) в межах договору комісії (детальний перелік документів наведено в акті перевірки).

Станом на 31.12.2016 заборгованість за реалізоване зерно кукурудзи з нерезидентом MAXIJET EXPERTS LIMITED PARTNERSHIP, Канада та Комісіонером ПП «Агроекс» відсутня.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 77 КАС України позивачем на вимогу суду не було надано жодних доказів, щодо погодження вище зазначеного зерна кукурудзи, а саме доказів які є обовязковими згідно ДСТУ 4525:2006 (Кукурудза Технічні умови) (якість зерна, тип зерна тощо). Також позивачем на вимогу суду не було надано доказів та умов зберігання зерна, відбору проб для лабораторного дослідження зерна яка відбирається під час передачи зерна для зберігання тощо.

Суд зазначає, що вище зазначених доказів позивачем також не було надано під час перевірки та складання акту перевірки та під час подальшого адміністративного оскарження як акту перевірки так податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що згідно з наданими до перевірки документами встановлено, що передача зерна зі складського зберігання від ПП «Партнер-С» до Покупця ДП «Автотрейдінг - Схід» та у подальшому Комісіонеру ПП «Агроекс», здійснена протягом одного дня на станціях залізниці у вагонах.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 77 КАС України позивачем на вимогу суду не було надано документів які б підтверджували перевезення зерна зі складського зберігання де згідно актів прийому передачі між ПП «Партнер-С» передає, а ДП «Автотрейдінг - Схід» було отримано зерно та зберігалось до залізничних станцій та отримання зазначеного зерна на складах зберігання самим позивачем.

Щодо посилання позивача, що вивіз товару зі складу було зроблено ТОВ «Компанія Грано СВ», то суд зазначає, що згідно ст. 77 КАС України в даному випадку позивачем не було надано доказів вивезення ТОВ «Компанія Грано СВ» зі складського зберігання до залізничних станцій та подальше завантаження та розвантаження товару в залізничні вагони.

Судом встановлено, що відповідно до звітів комісіонерів та доданих до них документів, комісіонер самостійно не здійснював операції з транспортування, перевалки, інспекції навантаження на морське судно зерна кукурудзи, а укладав договори з ТОВ «Компанія Грано СВ», ТОВ «Табро», ТОВ «Грінтур-Екс» на виконання даних операцій.

Крім цього суд зазначає, що позивачем згідно положень ст. 77 КАС України не було надано доказів спростовуючи висновки відповідача , що перевіркою не було встановлено документів, у т. ч. заявок Замовника на здійснення перевалки товару (зерно кукурудзи) у кількості 3686,14 т. Пункт навантаження від терміналу ТОВ «Грінтур-Екс» м. Миколаїв з подальшим навантаженням на морське судно «KIVELI» та m/v St Gregori, а також твердження, що згідно із залізничними накладними зерно кукурудзи у кількості 3686,14 тон перевезено раніше, ніж фактичний перетин відповідно до вантажних митних декларації, оскільки договір комісії не містить положень щодо можливості передоручення виконавцем виконання послуг третім особам.

Крім цього судом встановлено, що відповідно до наданих як для перевірки так і наданих в судове засідання документів вбачається, що ДП «Автотрейдінг - Схід» придбало зерно кукурудзи без визначення його типу, складу наявності домішок тощо , так як ні договором, ні видатковими накладними, ні актами приймання-передачі не встановлено ознаки кукурудзи, яка придбавалась від постачальника ПП «Партнер-С».

Суд звертає увагу, що з аналізу наданих залізничних накладних вбачається про перевезення зерна кукурудзи 3 класу в кількості значно більшій, ніж придбало ДП «Автотрейдінг - Схід» у Постачальника ПП «Партнер-С» (згідно із залізничними накладними перевезено 4502,210 тон, а згідно з видатковими накладними та актами приймання-передачі було придбано 3689,139 тон.).

Також судом встановлено, що згідно з даними АІС «Податковий блок», даними Єдиного реєстру податкових накладних перевіркою встановлено, що ПП «Партнер-С» не є виробником сільськогосподарської продукції. Також, встановлено щодо ПП «Партнер-С» наступну інформацію: податкова адреса - 61038, Харкiвська обл., Московський район, Салтівське шосе, буд. 67-а, знаходиться на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харкiвській області, основний вид діяльності - 46.2 оптова торгiвля зерном, необробленим тютюном, насiнням i кормами для тварин, кількість працюючих - 8 осіб, основні засоби відсутні, є платником податку на прибуток, за січень 2016 року за даними податкової декларації з ПДВ сума відємного значення з ПДВ, яка переноситься до складу ПК наступного звітного періоду склала 86 252 433 грн. Тобто, суми ПДВ до бюджету не сплачені.

Також суд аналізуючи операції з реалізації товарів в режимі експорту (оформлення ВМД та факт вивезення за межі митної території України) та надані послуги з організації транспортування до терміналу в м. Миколаїв, а саме: до станції Миколаїв вантажний, позивач ані під час проведення перевірки ані до суду документально не підтвердив факт перевалки зерна.

Як було встановлено судом згідно з Реєстром морських портів України портовим оператором, оператором терміналу було ТОВ «Грінтур-Екс». Відомості щодо укладення договорів перевалки між ПП «Агроекс» з портовим оператором, оператором терміналу відсутні. Документи, які додані комісіонером до звіту не містять будь-яких відомостей, які б свідчили про передоручення іншим підприємствам виконання даних робіт.

Таким чином враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість посилань відповідача про порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі П(С)БО 16 «Витрати»), товариство завищило собівартість реалізованих товарів за 2016 рік за рахунок включення до її складу витрат на придбання зерна кукурудзи, по якій товариством не підтверджено належним чином оформленими первинними документами господарську операцію з придбання та її реалізації на експорт у звітному періоді, що підтверджується даними головної книги, оборотно-сальдовими відомостями по рах. 281 «Товари», 902 «Собівартість реалізованих товарів», 93 « Витрати на збут», 84 «Інші операційні витрати», у результаті чого необґрунтовано занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у сумі 12 579 361 грн., у тому числі: за І квартал 2016 року на суму 3332166 грн. та за ІІ квартал 2016 року на суму 9247195 гривень.

Щодо посилання позивача, що в нього відсутній обовязок щодо наявності сертифікату якості на зерно кукурудзи то зазначене посилання суд вважає обґрунтованим але зазначає, що хоча і чинним законодавством непередбачено наявність сертифікації зазначеної продукції але вона повинна відповідати національним стандартам України яким затверджено ДСТУ 4525:2006, дотримання ж зазначеного ДСТУ підтверджується іншими документами які позивачем згідно положень ст. 77 КАС України до суду надані не були.

Також судом встановлено, що відповідно до договору від 20.10.2015 №8-20/10-205, умова поставки: EXW- ТОВ «Нові енергозберігаючі технології», Миколаївська обл., Братський р-н, смт. Братське, вул. Промислова, 4. Покупець зобовязується здійснити вибірку товару у місці поставки не пізніше строку, зазначеного у специфікації до цього договору: з 20.10.2015 по 31.10.2015, право власності переходить від Постачальника до Покупця в момент фактичного отримання товару за видатковою накладною та актом приймання-передачі товару.

Згідно з актом приймання-передачі від 30.10.2015 №1/10/15 передано олію соняшникову в кількості 30 тон від Постачальника ТОВ «Селект-груп» до Покупця ДП «Автотрейдінг - Схід» на місці зберігання / склад ТОВ «НЕСТ» (Миколаївська обл., смт. Братське, вул. Промислова, буд. 4). Згідно з посвідченням від 03.11.2015 №49, виданого виробником ТОВ «Нові енергозберігаючі технології» на олію соняшникову в кількості 32660 кг. одержувачу ДП «Автотрейдінг - Схід», дата виробництва - жовтень та відправлено - з смт. Братське.

Згідно з договором зберігання від 30.10.2015 №30/10/15-4, укладеним у смт. Братське, Миколаївська область, між ТОВ «Нові зберігаючі технології» та ДП «Автотрейдінг - Схід» укладено договір зберігання, згідно з яким продукція вже знаходиться на території комплексу, що розташований за адресою: Миколаївська обл., Братський р-н, смт. Братське, вул. Промислова, 4, кількість продукції, що знаходиться на зберіганні - 30 тон. Датою відвантаження є дата, що зазначена у ТТН. Договірна вартість зберігання 1,20 грн. з урахуванням ПДВ за 1 добу зберігання 1 тони олії соняшникової нерафінованої. Договір діє до 31.12.2015. Згідно з актом від 31.10.2015 №НЕ 0000081 послуги зберігання продукції склали 72 грн., у т. ч. ПДВ 12,0 грн. Згідно з актом від 03.11.2015 №НЕ-0000083 послуги зберігання продукції склали 72 грн., у т. ч. ПДВ 12,0 грн., на що були виписані податкові накладні .

Згідно з договором надання послуг з перевезення вантажу від 02.11.2015 №02112015, складеного у м. Київ між Фірма «БСМ» у формі ТОВ та ДП «Автотрейдінг - Схід», згідно з яким Виконавець зобовязується надати Замовнику послуги з перевезення вантажу. Згідно з актом виконаних робіт від 04.11.2015 №470 здійснено транспортні послуги з перевезення олії соняшникової по маршруту смт. Братське - м. Миколаїв на суму 7814,40 грн., у т. ч. ПДВ 1302,40 гривень.

Також судом встановлено, що згідно з договором комісії від 20.10.2015 №АРК-АVC-201015 між ТОВ «А.ОСОБА_3» (Комісіонер) та ДП «Автотрейдінг - Схід» (Комітент), Комітент доручає, а Комісіонер зобовязується за дорученням Комітента за винагороду вчинити від імені Комітента від свого імені і за рахунок Комітента одну або декілька угод з продажу Товару. Найменування, ціна і кількість Товару визначаються окремо для кожної партії в додатках - специфікаціях до цього договору, які є його невідємними частинами. Комісіонер зобовязаний здійснити продаж товару в термін і за ціною, обумовлені сторонами в Специфікаціях до цього договору, що відноситься до кожної партії Товару переданого на комісію.

Судом встановлено, що на реалізовану олію соняшникову нерафіновану 2015 року виробництва оформлено сертифікат на кількість 250 тон. Сертифікацію експортного товару здійснено.

Відповідно до звітів комісіонерів та доданих до них документів, а саме, товарно-транспортних накладних, перевіркою встановлено, що перевезення товару зі складу ТОВ «Нові зберігаючі технології» - Миколаївська область, смт. Братське, вул. Промислова, буд. 4 до м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117, термінал ТОВ «Евері» здійснено відповідно до товарно-транспортних накладних у відповідності до ВМД.

Пункт навантаження зазначений: ТОВ «НЕСТ», Миколаївська область, Братський р-н, смт. Братське, вул. Промислова, 4; пункт розвантаження: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117, термінал ТОВ «Евері».

Умовою договору поставки олії ДП «Автотрейдінг - Схід» зобовязано за свій рахунок здійснити вивіз прийнятого ним у власність товару із пункту поставки (Миколаївська область, Братський р-н, смт. Братське, вул. Промислова, 4).

Згідно з товарно-транспортною накладною судом встановлено, що замовником на перевезення даного вантажу, тобто, вивіз зі складу ТОВ «НЕСТ», Миколаївська область, Братський р-н, смт. Братське, вул. Промислова, 4 здійснило ТОВ «БСМ» за замовленням ДП «Автотрейдінг - Схід», а отримувачем є ТОВ «А.ОСОБА_3». Тобто, вивезення зі складу здійснено не за рахунок комісіонера ТОВ «А.ОСОБА_3».

Відомості щодо операцій з навантаження, розвантаження вантажу у товарно-транспортних накладних не зазначено (часи прибуття, вибуття, простою, підпис відповідальної особи).

Суд зазначає, що відповідно до звіту Комісіонера та доданих до них документів, Комісіонер самостійно не здійснював операції з транспортування, перевалки, інспекції навантаження на морське судно олії соняшникової, сертифікації експортного товару. Згідно з наданими до перевірки документами: ВМД №100742 від 11.02.2016 та сертифікату відповідності на соняшникову олію в кількості 250 тон перевіркою встановлено, що декларування та сертифікацію олії здійснював декларант ТОВ «Юнікор Мерітайм».

Крім цього позивачем згідно положень ст. 77 КАС України під час перевірки та під час судового засідання не було надано документів на здійснення перевалки товару (українська олія соняшникова нерафінована наливом, 2015 року виробництва) у кількості 32,56 т. Пункт навантаження від терміналу ТОВ «Евері», м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117, з подальшим навантаженням на морське судно. Враховуючи те, що згідно з товарно-транспортною накладною від 03.11.2015 №74 олію в кількості 32,56 тон перевезено 03.11.2015, а вантажно-митна декларація оформлена 11.02.2016 №100742. отже є непідтвердженим факт знаходження олії та її перевалка на морське судно за період з 03.11.2015 до 11.02.2016. Договір комісії не містить положень щодо можливості передоручення Виконавцем виконання послуг третім особам.

Також судом встановлено, що за даними операціями ДП «Автотрейдінг - Схід» у 2015 році залучено у якості Комісіонера ТОВ «А.ОСОБА_3», згідно зі звітом якого у бухгалтерському обліку суму з операцій організації транспортування, перевалки, інспекції навантаження на морське судно олії соняшникової, сертифікація експортного товару за актами виконаних робіт не відображено.

Згідно з Реєстром морських портів України портовим оператором, оператором терміналу було ТОВ «Грінтур-Екс». Відомості щодо укладення договорів перевалки між ТОВ «А.ОСОБА_3» з портовим оператором, оператором терміналу - відсутні.

Документи, які додані Комісіонером до звіту не містять будь-яких відомостей, які б свідчили про передоручення іншим підприємствам виконання даних робіт.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків відповідача про порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, П(С)БО 16 «Витрати», товариство завищило собівартість реалізованих товарів за 2016 рік за рахунок включення до її складу витрат на придбання олії соняшникової, по якій товариством не підтверджено належним чином оформленими первинними документами господарську операцію з придбання та її реалізації на експорт у звітному періоді, що підтверджується даними головної книги, оборотно-сальдових відомостей по рах.281 «Товари», 902 «Собівартість реалізованих товарів», 93 «Витрати на збут», у результаті чого необґрунтовано занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності в сумі 594669 грн., у тому числі: за І квартал 2016 року на суму 515756 грн., за ІІ квартал 2016 на суму 30000 грн., за ІІІ квартал 2016 на суму 41667 грн., за ІV квартал 2016 на суму 7246 гривень та заниження всього на суму 2 636 124 грн., у т. ч.: за жовтень 2015 року на суму 94750 грн, за листопад 2015 року на суму 8401 грн., за січень 2016 року на суму 2323067 грн., за березень 2016 року на суму 40502 грн., за квітень 2016 року на суму 159622 грн., за вересень 2016 року на суму 8333 грн. та за жовтень 2016 року на суму 1449 гривень.

Згідно з ст.1 Закону України Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон України №996-ХІV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України №996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 статті 9 Закону України №996-ХІV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6).

Згідно з п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

У випадку якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Статтями 138 140 Податкового кодексу України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не повязані з господарською діяльністю платника податків або операціями, що мають ознаки нереальності.

Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку позивача, а отже висновки відповідача викладені в акті перевірки про заниження податкових зобовязань з ПДВ за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по придбаній кукурудзі від ПП «Партнер-С», яка не використана в господарській діяльності підприємства та на суму винагороди Комісіонеру ПП «Агроекс» за договором комісії, по якому не встановлено витрат, понесених Комісіонером та в частині заниження податкового зобовязання з ПДВ за рахунок включення до його складу сум ПДВ по придбаній олії соняшниковій від ТОВ «Селект Груп», яка не використана в господарській діяльності підприємства та на суму винагороди комісіонеру ТОВ «А.ОСОБА_3» за договором комісії, по якому не встановлено витрат Комісіонером є законними та обґрунтованими.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області від 11.05.2017 року №, № та № є необґрунтованими, доказів, які б спростовували доводи відповідача про правомірність винесення ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень судом не встановлено, в зв'язку з чим, суд приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства "АВТОТРЕЙДІНГ-СХІД" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 26 грудня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.