Справа № 755/6682/17
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/6682/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Головне управління Національної поліції в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що він проходив службу у ГУ МВС України в м. Києві, звільнився 12.09.2002р. з посади заступника начальника Головного управління, звання полковник міліції, загальний стаж військової служби понад 32 роки. З 01.01.2008р. ГУ ПФ України в м. Києві позивачу було призначено пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення. 21.03.2017р. він звернувся до ГУ ПФ України в м. Києві з письмовою заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку зі змінами в грошовому забезпеченні поліцейських Національної поліції, однак йому біло відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки з МВС України повідомлення про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку не надходило. Оскільки позивач не погоджується із такою відмовою відповідача у проведенні перерахунку пенсії, то просить визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати провести обчислення, перерахунок та в подальшому постійну виплату пенсії.

Позивач просить провести судове засідання за його позовом у його відсутність, позовні вимоги підтримує з урахуванням поданої заяви про зміну позовних вимог від 05.12.2017р., просить задовольнити, а також встановити судовий контроль за виконанням судового рішення. Необхідність встановлення судового контрою за виконанням судового рішення обґрунтовує тим, що у результаті протиправних дій відповідача протягом останніх двох років значно погіршилось його матеріальне становище та матеріальне становище членів його сім'ї, зокрема, він не зміг своєчасно та в повному обсязі оплатити післяопераційну тривалу та дуже складну реабілітацію своїй дружині, яка перенесла операцію, у з візку з онкологічним захворюванням. Упродовж останніх двох років, протягом яких з вини відповідача позивачу не виплачується у повному обсязі пенсія, відбулось суттєве знецінення національної валюти, таким чином фактично його матеріальне становище погіршилось у десятки разів.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Представник третьої особи просить розглядати справу у його відсутність, вирішення спору залишив на розсуд суду з урахуванням їх заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в суді і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу у ГУ МВС України в м. Києві, звільнився 12.09.2002 року з посади заступника начальника Головного управління, звання полковник міліції, загальний стаж військової служби 32 роки, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі 89/30966 до ОСОБА_1

Відповідачем з 01.01.2008р. позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення. Оскільки ГУ ПФ України в м. Києві позивачу пенсія в повному обсязі не виплачувалась, останній звернувся із позовом до суду та постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2008р. у справі № 2/364 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в м. Києві про перерахунок та виплату пенсії задоволено повністю, зобов'язано відповідача здійснити обчислення, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008р. відповідно до вимог чинного законодавства України, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_1 в повному обсязі без застосування неконституційних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно довідки виданої ГУ ПФ України в м. Києві від 16.11.2017р. № 14/4675, ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФ України в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років, сума пенсії за період з 01.01.2017р. по 30.11.2017р. складає: 110 067,76 грн., а щомісячно - 10 006,16 грн.

21 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку зі змінами в грошовому забезпеченні поліцейських Національної поліції, що відбулись згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ від 17.02.2017 № 138 «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських». Як убачається із вказаного переліку, посада заступника начальника Головного управління в органах внутрішніх справ прирівнюється до посади заступника начальника Головного управління Національної поліції України.

Листом відповідача від 24.03.2017 року № 6910/03/К-731 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008. Відмова мотивована тим, що з МВС України повідомлення про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до Головного управління не надходило.

05 квітня 2017 року позивач звернувся із письмовою заявою до Головного управління Національної поліції в м. Києві про видачу довідки щодо його грошового забезпечення на посаді заступника начальника ГУ МВС України в м. Києві з урахування грошового забезпечення на аналогічній посаді на цей час. 12 квітня 2017 року позивач отримав відповідь на вказану заяву за № К-41/125/62-2017 від 07.04.2017, якою йому відмовлено у видачі зазначеної довідки, у зв'язку з відсутністю інструкції щодо підготовки довідок для перерахунку пенсій.

Як убачається із письмових пояснень третьої особи - Головного управління Національної поліції у м. Києві, ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві було підготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та відправлено до ГУ ПФ України в м. Києві 01.06.2017 року за № ЛК-3634/125/01/62-2017.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Згідно положень частини 2 статті 46 Конституції України, право на соціальний захист гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсії, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначити як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність - особливості умови праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Так, 07 листопада 2015 року набув чинності Закон України «Про Національну поліцію», у який 23.12.2015 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» внесено доповнення. Зокрема, пункт 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім наступного змісту: «За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб». Водночас у статті 102 вказаного Закону зазначається, що пенсійне забезпечення поліцейських після звільнення їх зі служби здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, а також постановами Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268» визначено такі умови, порядок і розміри, а також чітко регламентовано обов'язки Пенсійного фонду України, МВС України та їх регіональних органів щодо перерахунку пенсій.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктами 23, 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України 30.01.2007 № 3-1, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, встановленому статтею 63 цього Закону. При цьому, пенсіонери звертаються до органів, що призначають пенсії із відповідними заявами та в разі необхідності подають документи, які дають право на підвищення пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Однак, якщо органом державної влади вищого рівня прийнято рішення про збільшення відповідних виплат і Головному управлінню Пенсійного фонду вже відомо про таке рішення, то воно за зверненням пенсіонера із заявою про перерахунок пенсії, повинно діяти згідно з Порядком, надіславши відповідний запит для отримання необхідної довідки.

Частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист неодноразово розглядав Конституційний Суд України, яким сформована чітка правова позиція, а саме: Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави (у тому числі і міліції), забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку. Дані положення закріплені у рішеннях Конституційного суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999, № 5-рп/2002 від 20.03.2002 та № 1-21/2005 від 11.10.2005. У зазначених рішеннях вказується, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед там, що служба в Збройних силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із зазначених рішень Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій цієї категорії громадян, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначене у повній мірі стосується обмеження граничного розміру пенсій військовослужбовцям.

Так, ухвалюючи Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв'язку з внесенням до них змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким тимчасово обмежено максимальний розмір пенсій зазначеній категорії громадян сумою, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів (10 740 гривень на 2016 рік) Конституційний Суд України визнав зазначену норму закону неконституційною, оскільки в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення правильного та однакового застосування судами законодавства Пленум Верховного Суду України своєю постановою № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України ( 254к/96-ВР ) не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Кечко проти України» також висловив правову позицію про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, що повністю відповідає вимогам частини 1 статті 58 конституції України.

Аналізуючи вказані норми закону, убачається, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, чим допущено протиправну бездіяльність.

Враховуючи викладені обставини та вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи доводи позивача щодо тривалого порушення відповідачем його конституційних прав щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня», який відповідач повинен був здійснити до 01.01.2016 року, та як наслідок погіршення матеріального становища позивача та членів його сім'ї, суд приходить до висновку про обґрунтованість призначення судового контролю за виконанням судового рішення та необхідність зобов'язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати у встановлений строк відповідний звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 22, 46, 55 Конституції України, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про Національну поліцію», постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», постановою Кабінету Міністрів України № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 30.01.2007 № 3-1, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 295, 297, 382 КАС України суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа: Головне управління Національної поліції в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не проведення обчислення, перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести обчислення, перерахунок, виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 8, ч. 2, 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268», починаючи 1 січня 2016 року, у повному обсязі, без застосування положень законодавства, визнаного неконституційним, у тому числі в частині обмеження граничного розміру пенсії та в частині зменшення розміру пенсії з 90% до 70% його грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про виконання даного судового рішення протягом одного місяця з дня вступу його в законному силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: