Справа № 822/2656/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2656/17
РІШЕННЯ
іменем України

22 грудня 2017 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участі:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача ОСОБА_1 представника позивача Шкодяка І.А., представника відповідача Карпової О.О., представника відповідача Костюка М.І., представника відповідача Трофименко Г.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2017, призначеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 №555 для проведення службового розслідування на підставі рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_1 щодо отримання ним травми 19 серпня 2014 року.

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо затвердження висновку комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2017, призначеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 №555 для проведення службового розслідування на підставі рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_1 щодо отримання ним травми 19 серпня 2014 року.

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати довідку старшому лейтенанту ОСОБА_1 щодо отримання ним травми 19 серпня 2014 року під час виконання службових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.06.2011 №132 позивач ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді заступника командира 5 патрульної роти з виховної роботи 2 стрілецького батальйону. Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №127 від 10.03.2017 року у періоди з 17 липня 2014 року по 05 вересня 2014 року та з 02 жовтня 2014 року по 18 листопада 2014 року позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Під час призову на військову службу за висновком військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджений висновком військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач ОСОБА_1 визнаний здоровим, придатним для вступу до вищого військового навчального закладу. Вказує, що з медичних документів офіцера ОСОБА_1 вбачається, що до літа 2014 року він скарг на стан здоров`я не було, на обліку лікарів не перебував.

19 серпня 2014 року при виконанні службових обов`язків в районі населеного пункту Слов`янськ Донецької області під час відбиття нападу невідомих озброєних осіб позивач впав з висоти біля 2-х метрів на спину, в наслідок чого відчув різкий біль в спині, в районі лопаток. У зв`язку із продовженням нападу незаконно озброєного формування, позивач продовжив участь у веденні бою. Про факт падіння та отримання травми позивач в той же день доповів командиру роти капітану ОСОБА_2 та представнику командування 2 стрілецького батальйону підполковнику ОСОБА_3 . У той час за медичною допомогою позивач в медичні заклади звернутися не мав об`єктивної можливості. Після повернення в пункт постійної дислокації біля 10 вересня 2014 року позивач звернувся до фельдшера 2-го стрілецького батальйону старшини ОСОБА_4 за медичною допомогою. Нею було виготовлено направлення на обстеження до невропатолога при поліклініці ДУТМО МВС України по Тернопільській області, яке повинен був затвердити командир батальйону підполковник ОСОБА_3 . Але, позивачу у цьому було відмовлено, так як через Іловайську трагедію резерв батальйону, до складу якого входив і позивач, повторно виїжджав для виконання бойового завдання в зону проведення АТО. В кінці вересня позивач вибув для виконання поставленого наказу в зону АТО. Вже після повернення із зони АТО в грудні 2014 року позивач зміг звернутися за медичною допомогою у зв`язку із отриманою травмою. ОСОБА_1 визнано учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 29 квітня 2015 року серія НОМЕР_2 . Вказує, що 01 серпня 2017 року звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з метою проведення спеціального розслідування та видачі довідки про обставини травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби. 07.08.2017 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №555 «Про призначення службового розслідування по зверненню військовослужбовця 2 СБ старшого лейтенанта ОСОБА_1 з приводу отримання травми в зоні АТО», яким було призначено комісію частини для проведення службового розслідування у складі голови комісії ОСОБА_5 та членів комісії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначає, що командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_8 незаконно, всупереч вимогам вищевказаних нормативних актів, затвердив «Висновок службового розслідування по факту звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування з приводу отримання травми», згідно якого комісією військової частини НОМЕР_1 запропоновано «не визнати факт травмування та не видати довідку про отримання травми під час виконання службових обов`язків ОСОБА_1 19.08.2014» та відмовив у видачі відповідної довідки. Позивач вважає, що висновок комісії та рішення командування військової частини є незаконним та становить втручання в право на повагу до приватного життя у розумінні статті 8 Конвенції.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надавши суду заперечення, в якому зазначили, що відповідно до рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 01.08.2017 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 №555 комісією в складі голови комісії офіцера з охорони праці та пожежної безпеки підполковника ОСОБА_5 , членів комісії: начальника медичної служби частини підполковника м/с ОСОБА_6 , т.в.о. начальника юридичної служби підполковника юстиції Карпової О.О. проведено службове розслідування по факту повторного звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування з приводу отримання ним травми. Комісія, розглянувши рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_1 , в якому він повторно клопоче про проведення службового розслідування, щодо отримання ним травми при виконанні службових обов`язків 19 серпня 2014 року в районі населеного пункту Слов`янськ Донецької області, зазначає, що згідно наказу МВС від 27.12.2002 №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» по даному випадку розслідування не проводиться з таких причин: відповідно до вимог вище зазначеного наказу, розслідування стосовно травми проводиться тільки, якщо є втрата працездатності один день і більше, а цього не було; за медичною допомогою старший лейтенант ОСОБА_1 не звертався, хоча фельдшер перебував в 100-150м від блокпоста та можливість лікуватись в цивільних медичних закладах була; не можливо скласти протокол огляду місця події та схему; не можливо отримати медичну довідку станом на 19.08.2014 року про наявність або відсутність алкоголю чи інших токсичних речовин в крові старшого лейтенанта ОСОБА_1

27.03.2017 року відповідно до рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_1 і наказу командира військової частини НОМЕР_1 №200 комісією в складі голови комісії офіцера з охорони праці та пожежної безпеки підполковника ОСОБА_5 , членів комісії: начальника медичної служби частини підполковника м/с ОСОБА_6 , начальника юридичної служби підполковника юстиції ОСОБА_9 проведено службове розслідування по факту звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування з приводу отримання ним травми. В ході розслідування встановлено: за медичною допомогою старший лейтенант ОСОБА_1 не звертався, і втрати працездатності не було, відповідно до вимог цього наказу неможливо скласти протокол огляду події та схему; пояснення свідків лейтенанта ОСОБА_10 , старшого прапорщика ОСОБА_11 , прапорщика ОСОБА_12 , щодо падіння старшого лейтенанта ОСОБА_1 , не дає змоги стверджувати, що саме в цей момент сталась травма. Зазначають, що встановлений лікарями діагноз «Консолідовані компресійні переломи тіл хребців Тh7- Тh 12» свідчить, що травми застарілі та отримані при навантаженні на хребет вертикально, а при падінні на спину травми можуть мати інший характер. В комп`ютерній томографії грудного відділу хребта від 10.12.2014 року у висновку, вказується на ймовірний розвиток остеохондрозу в юнацькому віці. Підтвердженням цього є професійне захоплення старшого лейтенанта ОСОБА_1 в юнацькому віці важкою атлетикою, пауерліфтингом, що ймовірніше всього дало навантаження на хребет та спричинило дані травмування. Просять суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

20 березня 2017 року позивач звернувся з рапортом до командира 5 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 про проведення службового розслідування за фактом отримання травм, пов`язаних з виконання службово-бойового завдання по захисту Вітчизни в період з 17 липня 2014 року по 05 вересня 2014 року під час перебування в зоні АТО на території Донецької області згідно наказу командира Військової частини від 16.07.2014 року № 149дск.

07.04.2017 року комісією військової частини НОМЕР_1 складено акт № 1 про розгляд звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування з приводу отримання ним травми, який затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_13 .

Висновок акту: комісія військової частини НОМЕР_1 відповідно до наявних документів не в компетенції встановлювати причинний зв`язок застарілих травм хребта, які отримані ще можливо до військової служби, з виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 в зоні АТО в період з 17.07.2014 року по 05.09.2014 року та надати довідку про отримання травми під час виконання службових обов`язків 19.08. 2014 року.

За результатами службового розслідування 10.04.2017 року складено висновок службового розслідування по факту звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування з приводу отримання ним травми, який затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_13 .

Відповідно до висновку службового розслідування від 10.04.2017 року комісія військової частини НОМЕР_1 відповідно до наявних документів не в компетенції встановлювати причинний зв`язок застарілих травм хребта, які отримані ще можливо до військової служби, з виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 в зоні АТО в період з 17.07.2014 року по 05.09.2014 року та надати довідку про отримання травми під час виконання службових обов`язків 19.08. 2014 року.

01 серпня 2017 року позивач звернувся з рапортом до командира 5 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 про проведення спеціального розслідування та видачі довідки про обставини травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби, а саме: 19 серпня 2014 року, приблизно з 15:00 год. по 17:00 год., у районі населеного пункту Слов`янськ (блок-пост №3) на території Донецької області, під час участі у проведенні антитерористичної операції (наказ Командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2014 року № 149дск), згідно з Додатком № 5 до Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402.

07.08.2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №555 «Про призначення службового розслідування по зверненню військовослужбовця 2 СБ старшого лейтенанта ОСОБА_1 з приводу отримання травм в зоні АТО», яким було призначено комісію частини для проведення службового розслідування у складі голови комісії ОСОБА_5 та членів комісії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За результатами службового розслідування 21.08.2017 року складено висновок службового розслідування по факту звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування з приводу отримання ним травми, який затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_13 .

Згідно з висновком службового розслідування, комісія, розглянувши рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_1 , в якому він повторно клопоче про проведення службового розслідування, щодо отримання ним травми при виконанні службових обов`язків 19 серпня 2014 року в районі населеного пункту Слов`янськ Донецької області, ще раз впевнилась, що згідно наказу МВС від 27.12.2002 №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» по даному випадку розслідування не проводиться зі слідуючих причин:

- відповідно до вимог цього наказу, розслідування стосовно травми проводиться тільки, якщо є втрата працездатності один день і більше, а цього не було;

- за медичною допомогою старший лейтенант ОСОБА_1 не звертався, хоча фельдшер перебував в 100-150м. від блокпоста та можливість лікуватись в цивільних медичних закладах була, про що свідчать пояснення старшини за контрактом ОСОБА_14 ;

- неможливо скласти протокол огляду місця події та схему;

- неможливо отримати медичну довідку станом на 19.08.2014 року на наявність або відсутність алкоголю чи інших токсичних речовин в крові старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Копії медичних документів не дають змоги стверджувати, що це була травма, а швидше за все, як вказано у висновку комп`ютерної томографії грудного відділу хребта від 10.12.2014 року це захворювання яке виникло ще у юнацькому віці.

Відповідно до Висновку службового розслідування від 21.08.2017 року комісія військової частини НОМЕР_1 , враховуючи висновки попереднього розслідування від 10.04.2017 року стосовно звернення заступника командира 5 патрульної роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 про проведення спеціального розслідування та видачі довідки з приводу отримання ним травми 19 серпня 2014 року, та відповідно до наявних документів не в змозі визнати факт травмування та надати довідку про отримання травми під час виконання службових обов`язків 19.08.2014 року.

Відповідно до довідки № 127 від 10.03.2017 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 в період з 17 липня 2014 року по 05 вересня 2014, з 02 жовтня 2014 року по 18 листопада 2014 року та з 23 липня 2016 року по 22 вересня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: накази Командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2014 № 149 дск, від 01.10.2014 № 232 дск, від 22.07.2016 №167 дск.

Згідно Висновку комп`ютерної томографії грудного відділу хребта ОСОБА_1 від 10.12.2014 року на рівні Тh1-L4 поздовжня вісь хребта відхилена вліво під кутом 8° з верхівкою на тілі Th9. Фізіологічний кіфоз збережений. Лістезів в грудному відділі не видно, ретролістез тіла L3 до 2мм. Сагітальний розмір хребетного каналу на рівні середньогрудного відділу хребта вторинно звужений і становить 9-10мм, щільність дурального вмісту не змінена. Суглоби хребта без видимих патологічних змін. Міжхребцеві проміжки Тh6-Тh12 знижені, посилений субхондральний склероз, на фоні якого виявляються множинні передні та центральні хрящові вузли Шморля; фрагментований передньонижній край (апофізеоліз) тіл Тh8, Тh10. Тіла хребців Тh7-Тh11 знижені у вертикальному розмірі, виражена передня клиновидна їх деформація; замикаючі пластинки нерівні, склерозовані, з остеофітними розростаннями; позитивний вакуум- феномен дисків. Тh6-Тh7 - правостороння парамедіанна кила диску 2-Змм, дуральний мішок частково стиснутий. Кісткових деструкцій не видно. Паравертебральні м`які тканини без особливостей.

Відповідно до Висновку комп`ютерної томографії встановлено вторинний остеохондроз грудного відділу хребта, що, ймовірніше, розвинувся на фоні юнацького кіфозу: передня клиновидна деформація Тh8-Тh11, множинні хрящові вузли вказаних хребців, апофізіоліз Тh8, Тh10, лівосторонній грудний кіфоз сколіоз І ст. із субкомпенсований стенозом хребетного каналу на даному рівні. Правостороння парамедіанна кила Тh6-Тh7 з компресією дурального мішка.

Згідно висновку магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта ОСОБА_1 від 16.12.2016 року встановлено передня клиновидна деформація хребців: Тh8, Тh10 III (третя) ст; Тh7, Тh9 ІІ (друга)ст; Тh12 I(перша)ст., з крупними хрящовими вузлами Шморля - ймовірніше як наслідок компресійних переломів (враховуючи анамнестичні дані). МР-ознаки гідромієлії на рівні сегменту Th4-Тh12 спинногго мозку. Остеохондроз грудного відділу хребта, сегментарний спондилоартроз Тh4-Тh7 та деформуючий кандильоз в сегменті Тh6-Тh12, з килою м/х диску Тh6-Тh7.

Відповідно до консультативного висновку лікаря-рентгенолога від 06.12.2017 року- рентгенографія грудного відділу хребта в 2-х проекціях (+ попередні рентгенограми в динаміці) ОСОБА_1 визначається поглиблення грудного кіфозу з помірною Б-подібною сколіотичного торсією та ротацією тіл хребців. Візуалізується клиноподібна компресія тіл хребців Тh7-Тh12 близько на 1/3 їх висоти; субхондральний склероз, масивні інтракорпоральні кили Шморля Тh8-Тh9, Тh9-Тh10, Тh10-Тh11, Тh11 -Тh12 з частковим збереженням апофізів тіл Тh10-Тh11 хребців; наявністю передніх і бокових екзостозів, формування задніх осифікатів. Висновок: Р-картина консолідованих компресійних переломів тіл Тh7-Тh12 хребців І ст. Остеохондроз грудного відділу хребта ІІ-ІІІст. з множинними килами Шморля, як наслідок вірогідної остеохондропатії Шойєрмана-Мау в минулому і пїслятравматичного ґенезу, S-подібний кіфосколіоз ГВХ І ст.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі Порядок №1346), який регулює питання щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України.

Відповідно до п.2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно п.2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1 (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Пунктом 2.4 Порядку №1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Суд зазначає, що відповідно до п.3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

З матеріалів справи судом встановлено, що про факт падіння з висоти біля двох метрів на спину та отримання травми 19.08.2014 року позивач повідомив свого безпосереднього керівника в умовах виконання службово-бойового завдання - командиру роти капітану ОСОБА_2 та представнику командування 2 стрілецького батальйону підполковнику ОСОБА_3 .

Відповідно до п.3.5 Порядку №1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Пунктом 3.8 Порядку №1346 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1 (НТ) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Згідно п.3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час:

припинення або запобігання злочинам або правопорушенням;

вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод;

охорони і забезпечення громадського порядку;

несення постової чи патрульної служби;

виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили;

забезпечення безпеки дорожнього руху;

участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій;

виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;

перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час;

підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору;

проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах;

використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу;

провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий;

прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами;

прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Відповідно до п.3.12 Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 (далі - акт розслідування нещасного випадку) долучаються: акт за формою Н-1 (НТ), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

При зверненні ОСОБА_1 з рапортом про проведення розслідування він зазначав, що розслідування необхідно провести саме у зв`язку із отриманням ним травми під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 №555, виданий на підставі звернення позивача, вказано, що розслідування необхідно провести саме у зв`язку із отриманням травми ОСОБА_1 в зоні АТО.

Отже, командуванням військової частини НОМЕР_1 на підставі звернення старшого лейтенанта ОСОБА_1 було призначено і проведено розслідування на підставі Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 №1346.

Однак, комісією порушено вимоги Порядку №1346 при складені висновку від 21.08.2017 року, оскільки комісія не повно дослідила обставини отримання травми ОСОБА_1 , не були об`єктивно відібрані пояснення у очевидців отримання травми позивачем, не була призначена та проведена, як це передбачено, судово-медична експертиза наявності та обставин отримання травми позивачем.

Отже, затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_1 висновок комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2017 року складений не у відповідності до наказу, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 .

Суд критично оцінює доводи представника відповідача з приводу того, що при проведенні службового розслідування не взято до уваги пояснення очевидців, яких вказав позивач через це, що тексти всіх пояснень співпадають, що складається враження що всі вони написані під чиюсь диктовку.

Суд зазначає, що проведення процедури службового розслідування передбачає також опитування свідків, отримання пояснень від потерпілого, одержання інформації із закладів охорони здоров`я, тощо, при цьому суд зауважує, що комісія вправі опитувати свідків не лише тих, які вказав сам потерпілий, а й тих, яких вважає за потрібне сама і не зобов`язана обмежуватись лише даними потерпілого.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 року призначено судово-медичну експертизу.

Для проведення експертизи поставлено слідуючі запитання: Які тілесні ушкодження є у ОСОБА_1 .?; у який період часу спричинені вказані тілесні ушкодження?; який механізм утворення вказаних тілесних ушкоджень?; чи могли вказані тілесні ушкодження бути йому спричинені у час та обставин, вказаних у клопотанні позивача?.

Відповідно до Висновку експерта № 1393 від 07.12.2017 року встановлено, що згідно сукупності даних, отриманих за час виконання цієї судово-медичної експертизи, у ОСОБА_1 наявні ознаки компресійних переломів тіл 7-12-го грудних хребців 1-го ступеня (зі зменшенням висоти хребця менше ніж на третину) на фоні дорзального юнацького кіфозу (захворювання Шеєрмана-Мана).

Причиною утворення компресійних переломів хребців нижньої половини грудного відділу хребта стає різке згинання чи форсоване навантаження, направлене вздовж осі хребта, поєднання згинання та удару чи поєднання різкого згинання зі скручуванням.

Встановити точний час утворення зазначених вище переломів хребців у ОСОБА_1 неможливо через відсутність відповідних судово-медичних даних і первинної медичної документації.

Станом на 05.07.2005р. ОСОБА_1 не мав патології кістково-м`язевої системи, про що свідчать дані його первинного медичного обстеження в той період часу.

Динаміка, характер і властивості змін у хребті ОСОБА_1 не виключають можливості утворення компресійних переломів тіл 7-12-го грудних хребців у час і за обставин, які він повідомив у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Суд враховує Висновок експерта № 1393 від 07.12.2017 року, яким встановлено, що у ОСОБА_1 дійсно наявні компресійні переломи грудних хребців.

Також суд бере до уваги, що у позивача до серпня 2014 року скарг на стан здоров`я не було, на обліку лікарів не перебував, що підтверджується копією витягу з книги протоколів засідання військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол № 11 від 24.03.2005 року), даними медичної книжки курсанта ВУ ВВ МВС України (дата заповнення 08.07.2005 року), які містяться в матеріалах справи.

Також в судовому засіданні 14.11.2017 року допитано свідка ОСОБА_4 - фельшер 2 батальйону, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка пояснила, що ОСОБА_1 звернувся до неї 10.09.2014 року з скаргою щодо болі в спині. Пояснила, що вона скерувала позивача до лікаря- невропатолога на консультацію та на дообстеження хребта. Зазначила, що скерування командиром військової частини НОМЕР_1 не було підписано, так як резерв батальйону, до якого входив позивач, повторно виїжджав для виконання бойового завдання в зону проведення АТО. Вказує, що позивача боліла нога, та зазначає, що це може бути пов`язано з отриманням травми хребта.

В судовому засіданні 14.11.2017 року допитано свідка ОСОБА_15 - командира 1 патрульного взводу, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , який пояснив, що разом з ОСОБА_1 забезпечували охорону блок-поста. Зазначає, що 19 чи 20 серпня після обіду почався обстріл блок-поста незаконними збройними формуваннями. Вказує, що він разом з позивачем зайняли свої місця на криші чотирьохповерхової будівлі, так як там були їхні обладнані позиції. Вказує, що спостерігав за полем бою і почув крик, що хтось впав. Зазначає, що потім ОСОБА_1 розповів, що це він впав з криші, та що доповів командиру про отриману травму.

В судовому засіданні 14.11.2017 року допитано свідка ОСОБА_12 - старший інструктор, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , який пояснив, що з липня 2014 року по вересень 2014 року разом з позивачем виконував службове бойове завдання в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Пояснив, що в середині серпня після обіду почався обстріл, всі зайняли свої позиції. Позивач використав свій бойовий комплект і побіг за другим. Коли він біг, то свідок почув, як позивач крикнув "ай хребет". Через 5 хвилин він повернувся назад, та після обстрілу говорив, що його болить хребет. До цього скарг на здоров`я у позивача не було.

В судовому засіданні 14.11.2017 року допитано свідка ОСОБА_11 - старший інструктор-стрілець, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , який пояснив, що в середині серпня після обіду почався обстріл блок-поста незаконними збройними формуваннями. Зазначає, що разом з ОСОБА_1 несли службу на чотирьохповерховій будівлі, їх позиції знаходились на криші будинку. Вказує, що в позивача закінчилися боєприпаси і він спускався вниз, що б взяти інші. Вихід на кришу будинку був необладнаний, позивач спускався з криші і впав на спину з висоти 1,5 - 2 метри на технічний поверх. Зазначає, що поряд не було ні медичного закладу, ні медичного працівника.

Суд враховує пояснення вищевказаних свідків, оскільки вони підтверджують факт падіння та отримання травми ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків в зоні проведення АТО.

Факт падіння та отримання травми позивачем також підтверджуються поясненнями ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які містяться в матеріалах справи.

Також, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою та перебував на лікуванні з травмою хребта, що підтверджується Виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 09789 від 02.01 2015 року, № 11887 від 27.12.2016 року, консультативним висновком спеціаліста від 21.12.2016 року, виписками із медичної карти стаціонарного хворого від 18.01.2017 року, № 135 від 21.02.2017 року, № 02/02073 від 02.03.2017 року, № 396 від 24.03.2017 року, також виписками від 24.04.2017 року, 08.02.2017 року, 17.05.2017 року, консультативним висновком спеціаліста від 08.02.2017 року, від 28.04.2017 року, які містяться в матеріалах справи.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 надав суду достатні та належні докази, які підтверджують обставини щодо отримання ним травми під час виконання службових обов`язків 19 серпня 2014 року в зоні проведення АТО.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача визнати протиправним та скасувати висновок комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2017 року, призначеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 року №555, а також визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 щодо затвердження зазначеного висновку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 видати довідку старшому лейтенанту ОСОБА_1 щодо отримання ним травми 19 серпня 2014 року під час виконання службових обов`язків, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція з урахуванням висновків Верховного Суду України наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2016 року у справі К/800/32729/15.

З огляду на наявність у суду права за умови задоволення вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчити певні дії, а також враховуючи протиправність дій суб`єкта владних повноважень - комісії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у видачі довідки ОСОБА_1 про отримання травми під час виконання службових обов`язків 19.08.2014 року, неодноразові звернення позивача до відповідача з одного і того ж питання щодо проведення спеціального розслідування та видачі довідки з приводу отримання ним травми 19.08.2014 року, та безпідставні відмови в його наданні, суд приходить до висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, у зв`язку з чим вказана вимога також підлягає задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування висновку комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2017 року, призначеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 року №555, а також визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 щодо затвердження зазначеного висновку.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77,139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ), Комісії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2017 року, призначеної наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2017 року №555, а також визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 щодо затвердження зазначеного висновку.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 видати довідку старшому лейтенанту ОСОБА_1 щодо отримання ним травми 19 серпня 2014 року під час виконання службових обов`язків.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду в порядку статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 27 грудня 2017 року

Головуючий суддя /підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер