Справа № 804/770/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 р. Справа № 804/770/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Митра» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року відкрито провадження у справі №804/770/17 та призначено її до розгляду на 09 березня 2017 року. Останнє судове засідання відбулося 14 квітня 2017 року.
Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до пункту 103.2 статті 103 ПК України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента. Підприємством ТОВ «Митра» не надано до перевірки довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент «VALET CAPITAL LLP» є резидентом країни, з якою Україною укладено міжнародний договір (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою повноважного представника відповідача, яка міститься в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Митра» перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Посадовими особами контролюючого органу у період з 29.11.2016 по 19.12.2016 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Митра» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, валютного та іншого законодавства, результати якої оформлені актом від 26.12.2016 №3838/04-61-14-02/31136641.
Згідно з висновками означеного акта, ТОВ «Митра» порушено вимоги, зокрема:
- п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України, в частині не подання до ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська Розрахунків (звітів) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (ОСОБА_4 до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за 2015 рік.
Підставою для таких висновків стало отримання ТОВ «Митра» у період з березня 2015 року по березень 2016 року від компанії нерезидента «VALET CAPITAL LLP» експедиторських послуг на суму 6150,00 дол. США., за відсутності довідки про підтвердження статусу резидента країни, з якою укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування.
На підставі акта перевірки від 26.12.2016 №3838/04-61-14-02/31136641 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення - рішення від 18.01.2017:
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.03.2015 між позивачем (замовник) та Компанією «VALET CAPITAL LLP» (експедитор) укладений договір про надання транспортно - експедиторських послуг №01/03/15, за умовами якого експедитор зобовязався надати замовнику експедиторські послуги, а замовник зобов'язався оплатити такі послуги.
Відповідно до умов означеного договору №01/03/15 від 01.03.2015, у період з березня 2015 року по березень 2016 року, Компанією «VALET CAPITAL LLP» надано позивачу експедиторські послуги щодо експедирування вантажів за маршрутом: м. Миргород - м. Одеса - Південна Корея на загальну суму 6150 доларів США (у 2015 році - 3200 дол. США, у 2016 році - 2950 дол. США).
Позивач повністю оплатив нерезиденту вартість наданих експедиторських послуг на суму 6150,00 доларів США., що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті від 16.04.2015 № 06, від 20.04.2015 № 07, від 12.05.2015 № 08, від 20.10.2015 № 09, від 29.03.2016 № 03, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних із перевезенням вантажу (ст. 929 Цивільного кодексу України).
Законом України від 01 липня 2004 року №1955-ІУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі - Закон № 1955) передбачено, що експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
Експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно - експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.
Статтею 8 Закону №1955, зокрема, передбачено, що експедитори за дорученням клієнтів фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об'єкти для своєчасного відправлення вантажів.
Істотними умовами договору транспортного експедирування є, зокрема, розмір плати експедитору.
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом за належне виконання договору транспортного експедирування.
До плати експедитора не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні, тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Відповідно до положень абз. й) п.п. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 ПК України не вважаються доходом, отриманим нерезидентом із джерелом їх походження з України, що оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними п. 141.4 ст. 141 Кодексу, доходи у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.
Оскільки, як встановлено судом, розглядувані доходи, отримані нерезидентом - компанією «VALET CAPITAL LLP», є виручкою (компенсацією) за послуги, передані резиденту від вказаного нерезидента, то з огляду на наведену норму Податкового кодексу України, ці доходи не обкладаються податком на прибуток в Україні.
Таким чином, плата нерезиденту за надані резиденту транспортно-експедиційні послуги відповідно до договору транспортного експедирування не є об'єктом оподаткування згідно із п.п. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 ПК України.
Аналогічна позиція з цього питання висловлена Державною фіскальною службою України в листі ДФС від 11.02.2016 №2869/6/99-99-19-02-02-15.
Посилання відповідача на неподання позивачем службовим особам податкового органу під час перевірки довідки про підтвердження статусу нерезидента його іноземного контрагента судом відхиляться, оскільки передбачене підпунктом «й» пунктом 141.4.1 статті 141 ПК України звільнення від оподаткування застосовується незалежно від наявності відповідної довідки.
Така правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 16.02.2016 у справі № К/800/2304/15 ( номер судового рішення в ЄДРСР № 56094767).
Разом з тим, відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма ПК України чи іншого нормативно - правового акта, виданого на його підставі, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Також на необхідність застосування вказаного вище принципу у разі неоднозначного або множинного тлумачення прав та обовязків платників податків вказує і Європейський суд з прав людини у рішенні від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України".
У пункті 57 рішення наголошується на тому, що "Суд не може не помітити вимогу підпункту 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року, який передбачав, що в разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків платників податків національні органи були зобовязані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобовязань зі сплати прибуткового податку.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Митра» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот ) грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1