Справа № 165/2030/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11766/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі секретаря судових засідань Копинишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2017 року, ухваленої під головуванням судді Ушакова М.М. у м. Нововолинську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Управління) з вимогами зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплачувати пенсію у розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час за дні роботи травня - 3 (три) дні 1986 року у зоні «відчуження» по ліквідації аварії на ЧАЕС, взявши для обчислення пенсії суму фактичної заробітної плати у сумі - 249,36 крб з наступним розрахунком (249,36 : 3 х 25.4) на підставі довідки № 13 від 18.06.2007, виданої ВАТ „Нововолинське АТП 10708" згідно вимог п.п. 4. п.3 постанови КМУ № 1210 відповідно до ч. 1. ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 797-XII (далі - Закон № 797-XII) з 01 лютого 2013 року з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що є особою, постраждалою від Чорнобильської катастрофи, визнаний інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а тому отримує пенсію по інвалідності відповідно до ч.1 ст.54 Закону № 797-XII. З 2008 року по 01.11.2011 розмір пенсії позивачу Управління перераховувало та виплачувало на підставі судового рішення по справі у відповідності до вимог ч.4 ст.54 Закону № 797-XII. З 01.11.2011 Управління протиправно зупинило виконання рішення суду по нарахуванню та виплаті пенсії, з 01.01.2012 вступила в дію постанова КМУ №1210 від 23.11.2011. Вважає, що згідно п.2 постанови КМУ №1210 розмір його пенсії має бути обчислений із фактичної суми по довідці наявній у пенсійній справі. Однак Управління зупинило нарахування та виплату пенсії по довідці №13 від 18.06.2007, визнавши її недійсною. Вказує, що з 01.02.2013 Управлінням відновлено нарахування та виплату пенсії згідно довідки №13 від 18.06.2007 на підставі рішення Нововолинського міського суду від 27.12.2013. Зазначає, що відповідач незаконно при обчисленні розміру пенсії застосував п.6 постанови №1210, що призвело до зменшення її розміру. Так, при розрахунку пенсії відповідач не взяв до уваги його заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження в одному із неповних календарних місяців, в розмірі 249,36 крб. за 3 дні відпрацьованих у травні, а взяв до уваги лише складові заробітної плати, а відтак вирахував його заробітну плату у розмірі 0,01497 грн. (окремо за формулою вирахував оплату праці за дні його роботи в зоні відчуження та збережену середню заробітну плату і після цього безпідставно додав премію у розмірі 0,00083 грн.), замість правильного розміру заробітної плати 2111,24 крб. з розрахунку: 249,36 крб. : 3 дні х 25,4.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 24.10.2017 адміністративний позов задоволено частково. Адміністративний позов за період з 01.02.2013 по 22.02.2017 включно залишено без розгляду. Зобов'язано Управління провести перерахунок та виплачувати позивачу пенсію згідно вимог п.п. 4 п.3 постанови КМУ №1210 відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки №13 від 18.06.2007, виданої ВАТ «Нововолинське АТП 10708», у розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час за дні його роботи в травні 1986 року в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС, взявши для обчислення пенсії фактичну заробітну плату у сумі 249,36 крб, починаючи з 23.02.2017 з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню як така, що ухвалена з порушенням вимог п.1,2 ч.1 ст.7, статтям 9, 159 КАС України щодо законності, обґрунтованості та відповідності нормам матеріального і процесуального права, тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що і в запереченні на позов, зазначаючи, що розрахунок розміру пенсії проведений відповідачем з розміру заробітної плати, яка підтверджена довідкою №13 від 18.06.2007 року, що видана ВАТ «Нововолинське АТП 10708», відповідно до формули, наведеної у Постанові КМУ від 23.11.2011 року №1210 виходячи з розрахунку (0,00138/3*25,4)+ (0,00029/3*25,4)+0,00083 (премія) = 0,01497. Зазначає, що даний порядок не є видуманим, неправомірним, сфальсифікованим, а є законним та чітко визначеним нормативно-правовими актами. Додатково зазначає, що некоректним було посилання позивача на Постанову Ради Міністрів Української PCP від 10.06.1986 №207-7 та Постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного центрального союзу професійних союзів від 05.06.1986 №665-195 «Об условиях труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на Чорнобильськой АЭС и предотвращением загрязнения окружающей среды», оскільки за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, повинні застосовуватись положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діюючою на момент протікання правовідносин. Зазначає, що довідка ВАТ „Нововолинське АТП-10708" видана на підставі нормативно-правових актів, які регламентували оплату праці по ліквідації аварії на ЧАЕС. Підприємство провело перерахунок та видало довідку від 18.06.2007 з усіма поясненнями для перерахунку пенсії. Також суд першої інстанції робить посилання на рішення Вищого адміністративного суду по справі №К/800/25899/15, яким було вирішено абсолютно інший предмет спору.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.06.2007 та вкладкою до вказаного посвідчення НОМЕР_2 від 15.06.2007 року. Позивач також є інвалідом ІІ групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії ВЛН №063723, і згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 25.06.2007 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Позивач перебуває на обліку в Нововолинсько-Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області. Пенсія по інвалідності виплачується йому у відповідності до ч.1 ст.54 Закону №796-XII.

За період з 22 травня 2008 року по 01 листопада 2011 року пенсія позивачу виплачувалася за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2009 в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З 01.01.2012 позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210, розмір якої після перерахунку становив 7190,31 грн, в тому числі: 6214,21 грн - основний розмір пенсії (80% від заробітної плати згідно витягу із акту огляду у ЛТЕК до довідки ВЛН №063723 від 31.05.2007); 524,80 грн - підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни ІІ групи; 379,60 грн - додаткова пенсія інв. ІІ гр. внаслідок ЧК; 50,00 грн - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни; 21,70 грн - фіксована сума індексації.

Позивач, вважаючи, що йому не проведено обчислення пенсії відповідно до п.п.4 п.3 постанови КМУ №1210, звернувся до Управління з метою відновлення порушеного права.

Відповідач листом від 26.07.2017 за №143/Ф-01 відмовив ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, виходячи із суми заробітку за травень 1986 року - 0,01414 грн., із розрахунку: 0,00138 : 3 х 25,4 = 0,01168 грн. - заробітна плата за роботу у зоні відчуження (за місяць); 0,00029 : 3 х 25,4 = 0,00246 грн. - збережена середня зарплата за основним місцем роботи (за місяць); 0,01168 + 0,00246 = 0,01414 грн. - сума заробітку за травень 1986 року, пославшись на те, що у всіх випадках премія, передбачена п.п.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку, тобто посилався на п.6 Постанови.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з врахуванням такого.

Статтею 49 Закону №796-XII визначено право на види пенсій особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону №796-XII визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 24.04.2014 (далі - Порядок №1210).

За змістом п. 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку №1210 в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Отже, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Пунктом 7 Порядку №1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статей першої та другої Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно п.6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Згідно пп.3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядженням Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувався одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач заперечив отримання ним премії з коштів, що передавались в розпорядження Міністерства енергетики і електрифікації СРСР, а відповідач такі заперечення в силу приписів ч. 2 ст.71 КАС України не спростував.

Отже, судом встановлено, що позивачу премії у відповідності до пп. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 не нараховувалися і не виплачувалися і за таких обставин відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії позивачу застосовано п.6 Порядку №1210.

Разом з тим суд апеляційної інстанції погоджується із встановленою судом обставиною, що довідка №13 від 18.06.2007, яка видана ОСОБА_2 ВАТ «Нововолинське АТП 10708», містить всю необхідну інформацію про заробітну плату позивача за період перебування його у зоні відчуження. У довідці зазначено, що заробітна плата виплачена позивачу за роботу в зоні відчуження, включно з усіма складовими (заробітна плата за дні роботи у зоні відчуження, збережена заробітна плата за дні роботи у зоні відчуження та премія) становила: за 3 дні в травні 1986 року 249,36 крб.

Враховуючи встановлені обставини справи, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем при здійсненні розрахунку пенсії ОСОБА_2 правильно взято до уваги розмір заробітку позивача, зазначений у довідці ВАТ «Нововолинське АТП-10708» за травень 1986 року, однак, при вирахуванні заробітної плати в зоні відчуження, неправомірно до загального розрахунку не включено премію у розмірі 82,62 грн, що є складовою заробітної плати позивача, а не премією, яка передбачена Постановою №207-7 від 10.06.1986 за рахунок засобів, виділених в розпорядження Міністерства енергетики і електрифікації СРСР, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача та порушення його законних прав.

За таких обставин суд першої інстанції з врахуванням положень статей 99, 100 КАС України в редакції на час звернення до суду з позовом обґрунтовано визнав неправомірною відмову відповідача у перерахунку спірної пенсії позивача та частково задовольнив позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплачувати позивачу пенсію згідно вимог пп.4 п.3 Порядку №1210, призначену відповідно до ч.1 ст.54 Закону №796-XII на підставі довідки ВАТ «Нововолинське АТП 10708» №13 від 18.06.2007, починаючи з 23 лютого 2017 року.

Статтею 242 КАС України, зокрема визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Керуючись статтями ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст. 250, 308, 310, 313, 315, 316, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 165/2030/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повний текст виготовлено 26.12.2017.