Справа № 804/182/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 рокусправа № 804/182/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чумака С. Ю.,

судді: Олефіренко Н.А. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 804/182/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Петрол" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням зміни позовних вимог просив: (а.с. 128-129)

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.12.2016 року № 000099140 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 3278586,25 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.10.2016 року № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 4256043 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.12.2016 року № НОМЕР_2 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 4256043 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Посадовими особами відповідача проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ Укр Петрол (п.н. 38548231) щодо сум, включених до складу податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ Дімітріс Трейд (п.н. 40561328) та ТОВ ДЗУГ (п.н. 39570378) за період: серпень-жовтень 2016 року, результати якої оформлені актом від 15.12.2016 року № 2878/04-64-14/38548231.

Згідно з висновками акта перевірки встановлені порушення п. 185.1. ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1. ст. 188, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6. ст. 198, п. 201.1., п. 201.7. ст. 207 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2016 року на загальну суму 2622869 грн. та підлягає зменшенню відємне значення з ПДВ за жовтень 2016 року у сумі 4256043 грн.

На підставі Акта від 15.12.2016 № 2878/04-64-14/38548231 відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 30.12.2016 № НОМЕР_3 (форми "Р") про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 3278586,25 грн., з яких: 2622869 грн. за основним платежем, 655717,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 03.10.2016 № НОМЕР_1 (форми "В4") про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 4256043 грн.

Також, відповідач листом від 31.01.2017 № 90/10/04 64 14 повідомив позивача, що в результаті технічної помилки підприємству надано податкове повідомлення-рішення форми В4 на загальну суму зменшення відємного значення з ПДВ 4256043 грн., в якому помилково зазначена дата та номер від 03.10.2016 № НОМЕР_1. У звязку з чим, відповідач просить вважати вірним номер податкового повідомлення - рішення (форми В4) на загальну суму зменшення відємного значення з ПДВ 4256043 грн. - № НОМЕР_2 та дату від 30.12.2016. Разом із вказаним листом відповідача від 31.01.2017 позивачу направлено податкове повідомлення-рішення від 30.12.2016 № НОМЕР_2 (форми "В4") про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість (у податковій декларації за жовтень 2016 року вх. № НОМЕР_4 від 17.11.2016) на загальну суму 4256043 грн.

Крім того, податкове повідомлення - рішення від 03.10.2016 № НОМЕР_1 (форми "В4") про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 4256043 грн., яке згідно з листом відповідача від 31.01.2017 № 90/10/04 64 14 містить помилкову дату та номер, контролюючим органом не відкликано та не скасовано, отже є чинним, відомості про яке містяться в АІС "Податковий блок".

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Стаття 201 Податкового кодексу України встановлює порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до вимог п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Положення), забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Оцінюючи податкові наслідки господарських операцій слід перевіряти дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв'язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

01.08.2016 року між ТОВ Укр Петрол (покупцем) та ТОВ Дімітріс Трейд (постачальником) укладений договір постачання № 01/08-16, за умовами якого постачальник передає покупцю товар (насіння соняшника) у власність відповідно до видаткової накладної, а покупець сплачує обумовлену сторонами вартість товару у строки та в порядку, що визначається цим договором. (т. 1 а.с. 30-31)

За умовами означеного договору поставка товару здійснюється постачальником на умовах EXW відповідно до правил Інкотермс 2010 силами та за рахунок покупця.

Відпуск товару (насіння соняшника) за договором постачання від 01.08.2016 № 01/08-16 здійснений за видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 32-91 т. 1). Постачальником ТОВ Дімітріс Трейд складені та видані позивачеві податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 92-120 т. 1).

Оплата товару здійснена на підставі платіжних доручень, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 121-172 т. 1).

Зазначений товар належним чином оприбуткований позивачем відповідно до вимог бухгалтерського обліку, що підтверджується наданою бухгалтерською довідкою.

В подальшому отримана від ТОВ Дімітріс Трейд сировина (насіння соняшника) була використана позивачем у власній господарській діяльності шляхом постачання для на спеціалізовані заводи. Така переробка, зокрема, здійснена ТОВ РАПСО-ДІЯ на підставі договору на переробку давальницької сировини № 02/09 від 26.09.2016, що підтверджується актами здавання-приймання (надання послуг) від 30.09.2016 № р-00000008 та від 31.10.2016 № р-00000013, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 173-181 т. № 1). Також переробка давальницької сировини здійснена ТОВ Одеський олійноекстракційний завод на підставі договору на переробку давальницької сировини від 01.09.2016 № 131, що підтверджується актами здачі- приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2016 №1, від 31.10.2016 №8, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 233 - 237 т. 2).

Постачання придбаного у ТОВ «Дімітріс» насіння на вказані підприємства для переробки здійснювалась відповідно до товарно-транспортних накладних, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. На кожній такій накладній проставлений штамп про прийняття насіння на елеватор з датою, вагою нетто і брутто, а також підписом відповідальної за прийняття особи. При цьому зазначена на штампах вага повністю співпадає з вагою насіння, зазначеною безпосередньо у відповідній товарно-транспортній накладній. (т. № 1 а.с. 182-232, т. № 2 а.с. 5-110).

З огляду на встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що представлені позивачем первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами та спростовують висновки податкового органу про протиправність віднесення позивачем сум податку на додану вартість за господарськими операціями до складу податкового кредиту.

Суд першої інстанції правомірно відхилив доводи податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ Дімітріс Трейд, з огляду на відсутність сертифікатів, на підтвердження якості товару (насіння соняшника), з урахуванням того, що наказом від 01.02.2005 № 28 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики затверджений Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, проте в даному переліку зазначені товари відсутні.

Крім того у графах Пункт навантаження означених товарно-транспортних накладних не зазначено повної адреси пунктів навантаження товару, а вказані лише назви міст, з яких відбулося відвантаження товару, проте документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Деякі дефекти в оформленні документів (зокрема, відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні), за наявності інших первинних документів, якими підтверджується факт реального придбання платником податку (покупцем) товару, не можуть розглядатися як самостійні підстави для висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій.

Стосовно доводів відповідача про відсутність карт складського обліку, журналу обліку вантажів, документального підтвердження місць зберігання товару позивачем зазначено, що з огляду на те, що постачання товару (насіння соняшника) здійснювалося безпосередньо на адресу переробних підприємств, що підтверджується наявними у справі товарно-транспортними накладними, придбаний позивачем товар не розвантажувався на ТОВ "Укр Петрол" і не зберігався на підприємстві, у звязку з чим не відображений на складському обліку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується судова колегія стосовно невідповідності винесених оскаржених податкових повідомлень - рішень від 30.12.2016 № НОМЕР_3 (форми Р), від 03.10.2016 № НОМЕР_1 (форми В4), від 30.12.2016 № НОМЕР_2 (форми В4) вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст складений 15 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 804/182/17 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: І.В. Юрко