Справа № 592/11318/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 р. Справа № 592/11318/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.11.2017р. по справі № 592/11318/17 (суддя Чернобай О.І.; м. Суми, дата складання повного тексту постанови - 06.11.2017)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, в якому просив суд: поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом; визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування розміру пенсії ОСОБА_1, оскільки дані дії вчинені в порушення вимог ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивачу та виплату недоотриманої пенсії, відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008, з моменту виходу на пенсію 22.09.2012.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2017 року адміністартивний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 22.09.2012 року щодо визначення розміру пенсії.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії не відповідно до вимог ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 22.09.2012 року та провести виплату недоплаченого розміру пенсії.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати на оплату судового збору в сумі 1280 грн. 00 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 листопада 2017 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 2, ч. 2 ст. 99, ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб", постанови Кабінету міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутршініх справ, поліцейським та членам їх сімей", що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, в період часу з 1996 року по 21.09.2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

21.09.2012 року Наказом УМВС України в Сумській області №138 о/с від 13.09.2012 року ОСОБА_1 був звільнений зі служби за вислугою років.

Позивач - ОСОБА_1, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як одержувач пенсії за вислугу років з 22.09.2012 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

04.09.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про надання інформації про розмір премії та надбавки за виконання особливо важливих завдань, який був врахований при обчисленні розміру його пенсії (а.с.7)

На вказану заяву листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 576/Л-11 від 08.09.2017 року надано відповідь, в якій повідомлено заявника, що розмір призначеної пенсії ОСОБА_1 визначений з грошового забезпечення з використанням п.7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей". Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 місяці становить 2288,59 грн., в т.ч. до грошового атестату розмір премії, що врахований при розрахунку розміру пенсії становить 130%, розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань - 50% (а.с.8).

Вважаючи, що під час призначення пенсії відповідачем неправомірно розраховано розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року , а не за останньою штатною посадою перед звільненням, у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та дійшов висновку, що під час призначення пенсії ОСОБА_1 22.09.2012 року, відповідач при її обчисленні повинен був керуватися ч.3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ та призначення йому пенсії була чинною редакція Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка передбачає призначення пенсії з останньої суми грошового забезпечення перед звільненням, а не із сум додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання визначення заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсії врегульоване ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції закону до 01.01.2008 р., пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 29 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VІ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було внесено зміни до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме виключено слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" та доповнено словами" та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, з 01.01.2008 року частина 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням змін внесених підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, встановлювала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В подальшому, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, зміни, внесені підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Разом з тим, з 01 жовтня 2011 року частина 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була викладена в новій редакції, відповідно до Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", та встановлювала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В подальшому, та на час призначення позивачу пенсії, зміст ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не змінювався. Зміни, внесені Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" неконституційними не визнавались та є чинними.

Отже, колегія суддів зазначає, що на час призначення позивачу пенсії за вислугу років (22.09.2012 р.), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та членам їх сімей обчислюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Наведене свідчить про те, що відповідачем під час призначення пенсії ОСОБА_1 правомірно розраховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, у відповідності до чинної на час виникнення спірних правовідносин редакції ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (із змінами, внесеними Законом від 08.07.2011 р. № 3668-VI) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що права позивача у спірних правовідносинах відповідачем не порушені, а тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у суду відсутні.

Вказані положення законів, які регулюють спірні правовідносини, не були враховані та застосовані судом першої інстанції під час прийняття рішення у справі, що призвело до неправильного вирішення справи та задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи допущені судом першої інстанції норм матеріального права, про які зазначено вище, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.11.2017р. по справі № 592/11318/17 задовольнити.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.11.2017р. по справі № 592/11318/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27.12.2017 р.