Справа № 308/6081/17
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6081/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, матеріали адміністративного позову ОСОБА_3 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 19 грудня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 грудня 2017 року.

ОСОБА_3, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайоннго суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Свої вимоги мотивував тим, 14.06.2017 року в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4, було винесено постанову № 1166/30500/17 про порушення ОСОБА_3 митних правил передбачених ч.3ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Дану постанову вважає незаконною, та просить її скасувати, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення. Стверджує, що вантажний автомобіль номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А на територію України не ввозив, оскільки перебував у транспортному засобі у якості пасажира.

Позивач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені в позові вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представник відповідача по справі Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2, заперечив проти задоволення позовних вимог. Крім того від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення.

Заслухавши сторін по справі та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Стаття 1 Митного кодексу України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, повязані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України. Згідно частини 4 статті 3 Митного кодексу України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, Про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2017 року державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 було складено протокол про порушення митних правил №1166/30500/17 відносно громадянина України ОСОБА_3 за ч.3 ст.470 МК України. 14 червня 2017 року виконуючим обовязки заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, за результатами розгляду матеріалів про порушення митних правил за даним протоколом, винесено постанову в справі про порушення митних правил №1166/30500/17, якою мадянина України ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зі змісту постанови та протоколу про ПМП встановлено, що 20.05.2017 року о 01 год. 17 хв. в зону митного контролю на ділянку Вїзд (ЗМК - пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки VAZ, моделі «211040», реєстраційний номерний знак України А03169АР, де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3, що прямував у приватних справах із Угорщини в Україну. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 03.11.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_3 було ввезено вантажний автомобіль номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А. Відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Закону України від 13.03.2012 року №4495-VІ.

Згідно з п.1 ст.95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 №1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)

Відповідно до вимог ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Станом на 20.05.2017 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного гр. України ОСОБА_3 з метою транзиту, перевищено більше, ніж на десять діб.

Згідно вказаних норм позивач ОСОБА_3 повинен був вивезти належний йому транспортний засіб номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А за межі митної території України ДФС до 13.11.2016 року включно (до 08.11.2016 року - в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС). На даний час вказаний автомобіль за межі митної території України вивезеним не значиться.

Статтею 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення. Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином. ОСОБА_6 юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д. Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обовязок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі тимчасового ввезення, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом певного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Відповідно до п.1.1 розділу III. Наказу ДМСУ від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Твердження позивача щодо відсутності у нього прав на керування транспортним засобом не можна розцінювати як належний та допустимий аргумент, оскільки наявність прав на керування транспортним засобом не входить до переліку документів, необхідних для здійснення митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України. Тобто, подання інших документів, ніж наведено у вищевказаному наказі, не передбачено чинним законодавством. Відсутність посвідчення водія не є підставою для відмови у ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів.

При цьому, відповідно до положень Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Переміщення та митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється з використанням двоканальної системи, на смугах руху, визначених для переміщення автомобільних транспортних засобів за їх типами, з урахуванням вимог законодавства щодо декларування та оподаткування автомобільних транспортних засобів і товарів (у разі неможливості розмежування смуг руху - у визначених місцях режимних зон пунктів пропуску - боксах поглибленого огляду, на оглядових майданчиках тощо).

Смуги руху, позначені символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначені для переміщення товарів в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Декларування автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється шляхом вчинення дій.

Особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України, самостійно обирає смугу руху ("зелений" або "червоний" коридор) для проходження митного контролю.

Митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів, що переміщуються смугами руху, позначеними символами зеленого кольору ("зелений коридор"), у пункті пропуску здійснюється у спрощеному порядку, з однією зупинкою автомобільного транспортного засобу на смузі руху та, як правило, без виходу з нього водія та пасажирів.

Згідно інформації про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно- телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «АРКАН») 03.11.2016 року о 22:30 зафіксовано переміщення в пункті пропуску «Ужгород» гр. ОСОБА_3 у транспортному засобі марки транспортний засобі ОПЕЛЬ номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А. Разом з гр. ОСОБА_3 у вказаному транспортному засобі перебували гр. ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Так згідно електронних баз даних АСМО "Інспектор", видно, що транспортний засіб номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А, 03.11.2016 року о 22:56:13 був ввезений позивачем ОСОБА_3. Відповідно до витягу з ЦБД ЄАІС, що міститься в матеріалах справи, гр.ОСОБА_3. ввозив транспортний засіб номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А в режимі «транзит» по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування.

Крім того, в підтвердження того, що гр.ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А слугує Уніфікована митна квитанція МД-1 від 03.11.2016 року, згідно якої гр.ОСОБА_3 сплачено єдний збір, відповідно до ЗУ №1212 від 04.11.1999 року, та пояснення посадової особи, яка здійснювала оформлення вказаного автомобіля ОСОБА_9.

Згідно ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 порушив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів, а саме: вантажного автомобіля номер кузова SЕD5ВМWL4ТV814445, державний реєстраційний номерний знак Польщі ЕL2939А що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), більше ніж на десять діб.

Та, при цьому жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб, які б перешкоджали вивезенню вантажного автомобіля, ОСОБА_3 Закарпатській митниці ДФС не надав.

Доводи, про те, що позивач не перебував за кермом автомобіля, а тому не міг ввезти його на територію України, не можуть бути взяті до увага, оскільки, як вбачається із аналізу правових норм транспортні засоби оформлюються не на водія а на власника або на довірену (від імені власника) особу. Матеріалами справи доведено, що саме ОСОБА_3 здійснив ввіз вказаного транспортного засобу на територію України, та в порушення припису МК України у передбачений строк не вивіз його, а тому його дії , за ч3.ст470 кваліфіковані правильно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил № 1166/30500/17 від 14.06.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України не має, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8-10, 241-242, 246, 275 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10