Справа № 804/4998/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 р.Справа №804/4998/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Склоцентр Харків» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити певні дії, -
4 серпня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Склоцентр Харків» до митного посту «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017 року позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
23 серпня 2017 року на виконання ухвали суду позивачем надано виправлений адміністративний позов, у якому відповідачем визначено Дніпропетровську митницю ДФС та викладений зміст позовних вимог, відповідно до яких позивач просив:
- визнати протиправною відмову Дніпропетровської митниці ДФС у внесенні змін (доповненні опису) до графи 44 чотирьох митних декларацій, а саме відмову:
- зобовязати Дніпропетровську митницю ДФС внести (доповнити опис) до графи 44 чотирьох електронних митних декларацій, а саме:
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне:
- митний пост «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС до спірних правовідносин застосував положення Податкового кодексу України. Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України визначено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства;
- поданими заявами від 28.07.2017 року і повторно 31.07.2017 року не подавались уточнюючі розрахунки, а ТОВ «Склоцентр Харків» просило лише доповнити опис графи 44 додатковим документом, а саме сертифікатом про походження товару - без корегування або уточнення будь-яких розрахунків;
- такі зміни ТОВ «Склоцентр Харків» просило внести не до податкової декларації, а до митної декларації;
- доповнити опис графи 44 ТОВ «Склоцентр Харків» просило до початку проведення перевірки (28.07.2017 року та, не отримавши відповідь, повторно 31.07.2017 року), про що Дніпропетровська митниця ДФС вказала неправдиві відомості у відповіді, що перевірка вже відбувається. Відповідно до наказу ГУ ДФСУ у Харківській області №3461 від 24.07.2017 року перевірка проводиться у період з 01.08.2017 року по 07.08.2017 року;
- до спірних правовідносин мають застосовуватися положення Митного кодексу України;
- в нашому випадку були надані завірені копії сертифікатів про країну походження товару, помилок у деклараціях не було. Всі відомості вказані на підставі наданих документів, ТОВ «Склоцентр Харків» просило лише внести додаткові відомості до графи 44;
- законом надано право ТОВ «Склоцентр Харків» на виправлення помилки, шляхом подання додаткових документів (сертифікатів про країну походження товару) та відображення даних відомостей у графі 44 митної декларації.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи їх наступним:
- позивач, обґрунтовуючи позов зазначає про те, що він просив внести зміни не до податкової, а до митної декларації, у звязку чим норми Податкового кодексу України до даних правовідносин не розповсюджуються. Митниця з цього приводу вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до статті 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобовязань;
- позивач зазначає про те, що ним не подавались уточнюючі розрахунки, він лише просив доповнити опис графи 44 додатковим документом - сертифікатом про походження товару. Митниця з цього приводу вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до статті 271 Митного кодексу України, в Україні застосовуються такі види мита: ввізне мито; вивізне мито; сезонне мито; особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне, додатковий імпортний збір;
- відповідно до пункту 2.4. рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 26.04.2012 року №АД-273/2012/4423-08 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну листового флоат-скла (скла термічного полірованого) походженням з російської Федерації, Республіки Болгарія, Республіки Польща, Турецької Республіки, Республіки Білорусь», розмір ставки остаточного антидемпінгового мита на імпорт в Україну листового флоат-скла більше 3,5 мм, але не більше 4,5 мм для Російської Федерації становить 14,93%;
- відповідно до пункту 2.9. рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 26.04.2012 року №АД-273/2012/4423-08 імпорт на митну територію України листового флоат-скла (скла термічно полірованого неармованого, прозорого, безбарвного завтовшки від 3 мм до 12 мм) без сертифікату про походження та неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита у максимальному розмірі для скла більше 3,5 мм, але не більше 4,5 мм дорівнює 28,52%;
- наявність або відсутність сертифікату походження товару в даному випадку впливає на порядок обчислення антидемпінгового мита та формування податкового зобовязання;
- митні оформлення за вищезазначеними МД здійснені у період з 19.01.2016 року по 22.01.2016 року;
- сертифікати про походження товару, які позивач просить додатково внести до цих МД датовані 11.10.2016 року, тобто майже через 9 місяців після здійснення митного оформлення;
- вважаємо дії посадових осіб Дніпропетровської митниці ДФС щодо відмови у внесенні змін до МД стосовно доповнення графи 44 МД відомостями щодо сертифікатів про походження товару такими, що відповідають вимогам чинного законодавства з питань державної митної справи.
Представник позивача клопотав про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
В митних деклараціях із позначкою ІМ 40 зазначено:
- графа 2: відправник/експортер: ОАО «Саратовстройстекло»;
- графа 15: країна відправника/експортеру: Російська Федерація;
- графа 33: код товару: НОМЕР_1;
- графа 47: нарахування платежів: код 023: ставка 14,93%.
Заявлений товар по вказаним 4 митним деклараціям був оформлений у митному відношенні.
22 березня 2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт вих.№5/04-36-06-01-07 «Про проведення тематичної перевірки Дніпропетровської митниці ДФС України» в якому зазначено, що відповідно доручення про проведення перевірки (резолюція голови ДФС України на доповідної записці в.о. директора Департаменту внутрішнього аудиту ДФС України ОСОБА_1 від 23.02.2017 року №250/99-99-06-05-18 «Про організацію перевірки») та згідно з планом роботи управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області на 1 квартал 2017 року, уповноваженим на проведення перевірки ОСОБА_2 головним державним ревізором-інспектором відділу комплексного контролю управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області, проведена тематична перевірка стану організації роботи Дніпропетровської митниці ДФС з питання правильності митного оформлення у 2016 році товарів на які, відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі було прийнято рішення про застосування остаточних антидемпінгових заходів шляхом справляння антидемпінгового мита. Термін проведення перевірки з 06.03.2017 року по 23.03.2017 року. Перевірка проводилась з відома в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_3
Перевіркою встановлено, що у 2016 році співробітниками Дніпропетровської митниці ДФС було здійснено митне оформлення флоат-скла, класифікованого за товарною підкатегорією НОМЕР_1, згідно УКТ ЗЕД, за наступними митними деклараціями: №110100000/2016/201132 від 22.01.2016 року, №110100000/2016/201131 від 22.01.2016 року, №110100000/2016/200889 від 19.01.2016 року, №110100000/2016/200888 від 19.01.2016 року, та допущено неврахування вимог підпункту 2.9 рішення при митному оформленні скла за наведеними митними деклараціями ймовірно спричинило різницю митних платежів у розмірі 381,8 тис. грн. порівняно з фактично сплаченими (т.2 а.с.8-14).
31 липня 2017 року брокер ТОВ «Склоцентр Харків» подав в електронній формі до митного посту «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС заяви за №3, №4, №5, №6 в яких просив, відповідно до статті 269 Митного кодексу України надати дозвіл на внесення змін до граф 44 митних декларацій, а саме:
В обґрунтування необхідності внесення змін до митних декларацій визначено додання документів стосовно країни походження товару, а саме сертифікатів походження.
1 серпня 2017 року, у відповідь на заяви №3, №4, №5, №6 31 липня 2017 року від митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС надійшли електронні відповіді, відповідно до яких (т.1 а.с.156-159):
Вирішуючи заявлений спір, суд виходить із того, що відповідно до статті 269 Митного кодексу України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана.
У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.
Частиною 6 статті 269 Митного кодексу України встановлено, що внесення до митної декларації змін, які впливають на застосування до товарів заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснюється за умови дотримання таких заходів.
Порядок внесення змін до митних декларацій врегульований «Положенням про митні декларації», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450 (далі Положення №450).
Відповідно до пункту 33 Положення №450 за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана.
У заяві за формою згідно з додатком 3, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни або відкликання митної декларації.
Якщо відповідні нові відомості або причини відкликання митної декларації підтверджуються документами, що не подавались під час декларування, до заяви додаються завірені в установленому порядку копії таких документів.
У судовому засіданні позивач підтвердив, представник відповідача не заперечував, що копії сертифікатів походження були надані митному органу, що відображено також у тексті заяв (т.1 а.с.20-23, 152-156).
Пунктом 34 Положення №450 передбачено, що не дозволяється:
- внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа;
- внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів;
- внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати;
- внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено);
- внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання;
- внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.
У розглянутому спорі відсутні підстави, передбачені пунктом 34 Положення №450, відповідно до яких не дозволяється внесення змін до митної декларації.
Пунктом 35 Положення №450 встановлено, що у разі виявлення за результатами документальної перевірки порушень законодавства України з питань державної митної справи за конкретною митною декларацією внесення змін до такої митної декларації, зокрема шляхом доповнення, дозволяється виключно після погашення декларантом суми узгодженого грошового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Станом на дату подання заяв від 31.07.2017 року документальна перевірка не проведена, а акт тематичної перевірки від 22.03.2017 року вих. №5/04-36-06-01-07, не є актом документальної перевірки, за його результатами не визначено до сплати грошові зобовязання.
Згідно пункту 37 Положення №450, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:
- подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;
- заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.
Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.
Оформлений митним органом аркуш коригування є невід'ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.
Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі:
- необхідності виправлення відомостей, пов'язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв'язку із скасуванням рішення митного органу;
- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов'язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;
- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;
- необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.
Заявлений спір стосується саме наявності у декларанта необхідності відображення відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, а заперечення митного органу ґрунтуються на правовій позиції, відповідно до якої відображення таких нових відомостей пов'язано з перерахуванням сум мита та ПДВ,
Відповідно до абзацу 2 пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.
Згідно абзацу першого пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.
Наказом від 24.07.2017 року №3461 ГУ ДФС у Харківській області призначено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Склоцентр Харків», тривалістю 5 робочих днів з 01.08.2017 року по 07.08.2017 року (т.1 а.с.67).
Предметом документальної невиїзної перевірки визначено здійснення митного контролю товарів з комерційною назвою «скло листове термічно поліроване завтовшки 4 мм. Країна походження РФ», ввезеного на митну територію України ТОВ «Склоцентр Харків» за кодом НОМЕР_1 відповідно до УКТ ЗЕД за митними деклараціями від 19.01.2016 року №110100000/2016/200889, від 19.01.2016 року №110100000/2016/200888, від 22.01.2016 року №110100000/2016/201131, від 22.01.2016 року №110100000/2016/201132.
При цьому, заборона на подання уточнюючих розрахунків встановлена на подання останніх саме під час проведення перевірки.
У розглянутому випадку підприємство подало заяву про доповнення митної декларації 31.07.2017 року, коли як перевірку наказано розпочати з 01.08.2017 року.
Вказана заборона встановлена на подання уточнюючих розрахунків, повязаних із уточненням показників податкових декларацій за відповідний звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, в розглянутому випадку встановлена заборона на внесення змін до митних декларацій, що змінюють показники нарахованих самостійно декларантом платежів.
Однак, фактично позивачем подано заяву про доповнення (внесення змін) митних декларацій, що не повязано із внесенням заявником змін до графи 47, яка визначає нарахування митних платежів, тобто позивачем не заявлено про зміну збільшення чи зменшення нарахованих платежів, надання таких документів не впливало також митну або фактурну вартість товару.
Метою подання додаткової інформації фактично була необхідність підтвердження достовірності раніше поданих відомостей про товар, документами, переліченими в графі 44 митних декларацій.
Суд зазначає, що рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 26 квітня 2012 року №АД-273/2012/4423-08 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну листового флоат-скла (скла термічно полірованого) походженням із Російської Федерації, Республіки Болгарія, Республіки Польща, Турецької Республіки, Республіки Білорусь», набрало чинності через 30 днів з дня опублікування повідомлення про нього в газеті «Урядовий кур'єр», повідомлення опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр» №78 28.04.2012 року (далі - Рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі).
Згідно Рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», вирішено:
1. застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару, який має такий опис: листове флоат-скло (скло термічно поліроване) неармоване, прозоре, безбарвне завтовшки від 3 мм до 12 мм походженням, зокрема, з Російської Федерації, яке класифікується згідно з УКТЗЕД за кодами 7005 29 25 90, 7005 29 35 90, 7005 29 80 90;
2.1. остаточні антидемпінгові заходи застосовуються з моменту набрання чинності цим рішенням;
2.2. остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п'ять років;
2.3. остаточні антидемпінгові заходи застосовуються шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару, зазначеного у пункті 1 цього рішення;
2.4. розмір ставки остаточного антидемпінгового мита на імпорт в Україну товару, зазначеного в пункті 1 цього рішення, становить:
для Російської Федерації: загалом для країни:
- скло завтовшки від 3 мм до 3,5 мм включно - 15,02 %,
- скло завтовшки більше 3,5 мм, але не більше 4,5 мм - 14,93 %,
- скло завтовшки більше 4,5 мм, але не більше 12 мм - 16,33 %;
2.5. остаточне антидемпінгове мито справляється у відсотках до митної вартості товару, зазначеного в пункті 1 цього рішення;
2.6. сплата остаточного антидемпінгового мита здійснюється в готівковій або безготівковій формі, або шляхом внесення суми мита на депозит, або оформлення відповідного боргового зобов'язання, якщо інше не передбачено законодавством України;
2.7. остаточне антидемпінгове мито справляється митними органами України незалежно від сплати інших податків і зборів (обов'язкових платежів), у тому числі мита, митних зборів тощо, які, як правило, справляються під час імпорту в Україну товарів;
2.8. застосування остаточних антидемпінгових заходів не повинно створювати перешкод для здійснення митного оформлення товару, зазначеного в пункті 1 цього рішення;
2.9. імпорт на митну територію України товару, зазначеного у пункті 1 цього рішення, без сертифікату про походження та неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита у максимальному розмірі для скла завтовшки:
- від 3 мм до 3,5 мм включно - 30,78 %;
- більше 3,5 мм, але не більше 4,5 мм - 28,52 %;
- більше 4,5 мм, але не більше 12 мм - 23,20 %.
Суд зазначає, що встановлений розмір остаточного антидемпінгового мита складає для листового флоат-скла завтовшки більше 3,5 мм, але не більше 4,5 мм, згідно з УКТ ЗЕД за кодами 7005 29 25 90, 7005 29 35 90, 7005 29 80 90, становить:
1) для товару для Російської Федерації: загалом для країни: 14,93 %,
2) для товару без сертифікату про походження та неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита у максимальному розмірі: 28,52 %.
Таким чином, здійснивши митне оформлення 19.01.2016 року та 22.01.2016 року, митним органом прийнято як достовірні відомості щодо країни походження товарів, а саме з Російської Федерації, у зв'язку із чим оформлено товар у митному відношенні із застосуванням розміру остаточного антидемпінгового мита на рівні 14,93%.
Саме з метою підтвердження достовірності інформації щодо країни походження позивачем ініційовано внесення змін до графи 44 декларації із поданням відповідних сертифікатів походження.
Питання підтвердження країни походження товару врегульовані відповідною главою 7 Митного кодексу України, зокрема статтями 43-48 Кодексу.
Так, відповідно до статті 43 Митного кодексу України:
- документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару;
- країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару;
- сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
- засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями;
- декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв'язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару;
- у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості;
- додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
З наданих матеріалів вбачається, що у розглянутих митних деклараціях відправником/експортером зазначено ОАО «Саратовстройстекло», відповідно до графи 44, серед інших, подано наступні документи:
1) №110100000/2016/200888 від 19.01.2016 року (т.1 а.с.85-99):
- код 9000 Сертифікат відповідності №1768309 від 03.09.2015 року, згідно якого торгова марка «ОАО «Саратовстройстекло», виробник «ОАО «Саратовстройстекло», сертифікат виданий «ОАО «Саратовстройстекло»;
- код 9610 копія експортної декларації країни відправлення №10413070/110116/0000024 від 11.01.2016 року, в який в описі товару зазначено виробник «ОАО «Саратовстройстекло», Росія; відправником/експортером зазначено ОАО «Саратовстройстекло»;
2) №110100000/2016/200889 від 19.01.2016 року (т.1 а.с.100-114):
- код 9000 Сертифікат відповідності №1768309 від 03.09.2015 року, згідно якого торгова марка «ОАО «Саратовстройстекло», виробник «ОАО «Саратовстройстекло», сертифікат виданий «ОАО «Саратовстройстекло»;
- код 9610 копія експортної декларації країни відправлення №10413070/110116/0000021 від 11.01.2016 року, в який в описі товару зазначено виробник «ОАО «Саратовстройстекло», Росія; відправником/експортером зазначено ОАО «Саратовстройстекло»
3) №110100000/2016/201131 від 22.01.2016 року (т.1 а.с.115-131):
- код m9000 Сертифікат відповідності №1768309 від 03.09.2015 року, згідно якого торгова марка «ОАО «Саратовстройстекло», виробник «ОАО «Саратовстройстекло», сертифікат виданий «ОАО «Саратовстройстекло»;
- код 9610 копія експортної декларації країни відправлення №104313070/120116/0000048 від 12.01.2016 року, в який в описі товару зазначено виробник «ОАО «Саратовстройстекло», Росія; відправником/експортером зазначено ОАО «Саратовстройстекло»
4) 22.01.2016 року о 16:06:57 год. за №110100000/2016/201132 (т.1 а.с.131-148):
- код m9000 Сертифікат відповідності №1768309 від 03.09.2015 року, згідно якого торгова марка «ОАО «Саратовстройстекло», виробник «ОАО «Саратовстройстекло», сертифікат виданий «ОАО «Саратовстройстекло»;
- код 9610 копія експортної декларації країни відправлення №10413070/110116/0000050 від 12.01.2016 року, в який в описі товару зазначено виробник «ОАО «Саратовстройстекло», Росія; відправником/експортером зазначено ОАО «Саратовстройстекло».
Відповідно до Розділу 7 «Документи, що підтверджують країну походження» «Класифікатору документів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року 1011, якій діяв під час митного оформлення у відповідній даті митного оформлення, за кодом 7014 відображаються найменування документів, а саме Декларація про походження товару.
Згідно з статтею 44 «Порядок підтвердження країни походження товару» Митного кодексу України, для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.
У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов'язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
У разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково:
1) на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України;
2) на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», «Про зовнішньоекономічну діяльність»;
3) якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Порядок перевірки документів, що підтверджують країну походження товару, врегульовано статтею 45 Митного кодексу України.
Так, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. У випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.
У розглянутому спорі судом не встановлено, що митний орган звертався із відповідним запитом про підтвердження дійсності документів про походження товару, також не встановлено, що митний орган мав сумніви з приводу відомостей щодо країни походження товарів або мав розбіжності у відомостях про походження товару.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 48 Митного кодексу України у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.
Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
У рішенні від 20.10.2011 року «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування»:
- він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб;
- зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси;
- згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків;
- ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Таким чином, позивач звернувся до митного органу і зв'язку із необхідністю відображення відомостей про товари, які стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, і такі відомості не пов'язані з перерахуванням заявником, як платником податків, сум митних платежів за митними деклараціями:
- первісно відомості про країну походження товару були заявлені під час митного оформлення, в декларації про походження товару, додаткових відомостях;
- сертифікат походження отримано 11.10.2016 року;
- заявлені відомості не були повязані із перерахуванням заявником сум митних платежів, оскільки підтверджують раніше застосований декларантом розмір остаточного антидемпінгового мита на рівні 14,93% та не тягнуть перерахування саме заявником митних платежів.
З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не мав законних підстав для відмови заявнику у доповненні митних декларацій новою інформацією щодо наявних сертифікатів країни походження товару, оскільки метою надання такого сертифікату є доповнення та додаткове підтвердження країни походження товару, у чому під час митного оформлення у митного органу не виникнуло сумнівів, у тому числі на підставі сукупності наданих згідно графи 44 митної декларації документів.
Задовольняючи позов суд виходить із того, що метою митного оформлення є митне оформлення товару, на підставі документів, які підтверджують достовірність заявлених відомостей, в розглянутому випадку країни походження товару.
Доводи відповідача, що лише наявність сертифікату походження впливає на порядок обчислення антидемпінгового мита та формування податкового зобовязання, є необґрунтованими, оскільки пункт 2.9 рішення Міжвідомчої комісії застосування максимального розміру антидемпінгового мита в розмірі 28,52% встановив за умови наявності одночасно двох умов: відсутності сертифікату та неможливості визначення походження товару. Однак, з наданих до митних декларацій документів прямо вбачалось, що відправником та експортером є безпосередньо виробник товару ОАО «Саратовстройстекло», Росія, що не викликало під час митного оформлення сумніву в заявленій інформації.
Позивачем підтверджено, що 21.03.2017 року митними органами, а саме митним постом «Центральний», у 2017 році за аналогічними пятьма заявами позивача від 21.03.2017 року були внесені зміни до графи 44 митних декларацій від 10.02.2016 року №110130000/2016/500908 та №110130000/2016/500907, від 12.02.2016 року №110130000/2016/500989 та №110130000/2016/500992, від 15.02.2016 року №110130000/2016/501035, шляхом складення митним органом відповідних аркушів коригування про доповнення митних декларацій відомостями про сертифікати походження товару від 07.10.2016 року та від 11.10.2016 року (т.1 а.с.201-210).
Суд зазначає, що в силу положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» врахування у контексті розгляду даної справи висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі «Щокін проти України» та від 07.10.2011 року у справі «Серков проти України» в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.
З системного аналізу матеріалів справи на наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, що є підставою для його задоволення.
Керуючись статтями 11, 17, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Склоцентр Харків» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Склоцентр Харків» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС судовий збір у розмірі 6400 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4